Ухвала

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 343/936/18

провадження № 61-1313ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Громадської організації «Автомайдан Долинщини» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною, спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_5, Громадської організації «Автомайдан Долинщини» (далі - ГО «Автомайдан Долинщини») про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною, спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що, переглядаючи в мережі Інтернет на сторінці під назвою «ГО «Авто Майдан», ГО «Народна Самооборона» міста Долина» на відеохостингу YouTubeUa відео «Протест проти свавілля влади», яке опубліковане 01 березня 2018 року ГО «Авто Майдан», ОСОБА_4 виявив, що даним відео поширюється недостовірна інформація про нього, яка дезінформує громадян стосовно його діяльності як міського голови міста Долина Івано-Франківської області, неправдиво та негативно зображує його як людину та керівника органу місцевого самоврядування, який скоює особливо тяжкі злочини з корисливою метою, внаслідок чого у мешканців міста та інших громадян може скластись помилкове і вкрай негативне відношення до нього, що може мати шкідливі наслідки для нього у майбутньому.

Даний запис став відомий великій кількості людей, адже на момент перегляду відео позивачем його переглянуло більше півтори тисячі користувачів Інтернету.

Посилаючись на те, що своїми діями відповідач порушив законні права на честь, гідність та позитивну ділову репутацію позивача, ганьбить та принижує їх, дискредитував його ділову репутацію як людини і міського голови та за сумісництвом керівника асоціації «Енергоефективні міста України», та завдав йому моральної шкоди, просив суд визнати недостовірною дану поширену інформацію; зобов'язати ОСОБА_5 протягом п'яти днів з моменту вступу рішення суду в законну силу спростувати під відеозапис недостовірну інформацію та принести йому особисті вибачення за поширення такої недостовірної інформації зазначеного змісту, який надати ГО «Автомайдан Долинщини», а також ОСОБА_4; зобов'язати ГО «Автомайдан Долинщини» розмістити це спростування в Інтернеті на каналі YouTubeUa на своїй сторінці не пізніше наступного дня після отримання цього спростування, який в подальшому не видаляти; відеозапис спростування та вибачення розмістити під заголовком «Спростування раніше поширеної нами недостовірної інформації про міського голову ОСОБА_4»; стягнути з ОСОБА_5 на користь позивача 20 000 грн. моральних збитків.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області

від 06 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області

від 06 вересня 2018 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що поширене 01 березня 2018 року на відеохостингу YouTubeUa відео «Протест проти свавілля влади» за своїм змістом є зверненням з усною завою до представника компетентного державного органу про вчинення злочину. Крім того, таке звернення не може вважатися порушенням прав позивача, оскільки останній, будучи особою, обраною на посаду міського голови міста Долина Івано-Франківської області, свідомо розумів або повинен був розуміти публічність та значимість своєї діяльності, зокрема, й те, що за його діями спостерігатимуть більш критично.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також

у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суди встановили, що 01 березня 2018 року в мережі Інтернет на відеохостингу YouTubeUa було поширено відео «Протест проти свавілля влади». На відео один із протестувальників (ОСОБА_5) в ході розмови з начальником Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в

Івано-Франківській області Хоминим В. Д. повідомив останньому про те, що два роки тому «…чоловіка, який мав крайній город, спалили. Спалив ОСОБА_4 і його банда».

Позивач зазначив, що вищевказана інформація відносно нього дезінформує громадян, негативно зображує його перед громадськістю, принижує його честь і гідність. А тому вважає, що дану інформацію слід визнати недостовірною, зобов'язати ОСОБА_5 спростувати її та здійснити вибачення вказаного ним змісту, а ГО «Автомайдан Долинщини» розмістити таке спростування в Інтернеті на каналі YouTubeUa на своїй сторінці.

Відповідно до статей 32, 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі статтею 277 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Судами встановлено, що позивач є керівником органу місцевого самоврядування - міським головою міста Долина Івано-Франківської області.

Отже, відповідно до роз'яснень, викладених у пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами

є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті

(у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що, даючи згоду на обрання чи призначення на публічну посаду, особа повинна усвідомлювати, що в силу необхідності дотримання принципів публічності, відкритості та підзвітності влади, що закріплені в статтях 3, 6, 19, 57 Конституції України, її посадова і професійна діяльність буде знаходитися під пильним наглядом суспільства. Межі оцінки і критики вчинків, висловлювань чи бездіяльності публічної особи є значно ширшими, ніж такі межі в оцінці звичайної людини.

Встановивши, що інформація, яку просить спростувати позивач, є вираженням суб'єктивної думки відповідача та його оціночними судженнями діяльності посадової особи - керівника органу місцевого самоврядування, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Право на недоторканність ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадку, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку (рішення ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії»

від 08 липня 1986 року).

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Громадської організації «Автомайдан Долинщини» про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною, спростування поширеної недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк