Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 523/2354/15-ц

провадження № 61-25392св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»,

треті особи - комунальне підприємство «Міські дороги» Одеької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», треті особи: комунальне підприємство «Міські дороги» Одеької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2013 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеса до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (ТОВ), треті особи: КП «Міські дороги» Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовом про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.02.2013 року о 22 годині на вул. Пестеля, 1 в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота Корола», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 і автомобіля «Фольцваген Пасат» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2013 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано працівника відповідача ОСОБА_3 , який працюючи на посаді начальника центральної ділянки ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал», не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, допустивши провал оглядового колодязя, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 2827 від 14.09.2015 року вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Фольцваген Пасат» державний номер НОМЕР_2 дорожньо-транспортною пригодою складає 163726, 39 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив про задоволення позову.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року, позов ОСОБА_1 до ТОВ, треті особи - КП «Міські дороги» Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Стягнуто ТОВ на користь ОСОБА_1 163 726,39 грн у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судовий збір 1210, 41 грн всього 164 936, 80 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суди виходили з того, що відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків, тому оскільки ОСОБА_3 заподіяв шкоду при виконанні ним трудових обов`язків, то заподіяна ним шкода повинна бути відшкодована відповідачем, як його роботодавцем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник посилається на те, що судами не правильно встановлені фактичні обставини справи, та порушуючи вимоги статті 57-60 ЦПЖ України 2004 року, суди ухвалили рішення на підставі недостовірних доказах, а саме висновку експертизи від 14 вересня 2015 року, яка була проведена через 2 року після ДТП.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 01.02.2013 року о 22 годині 15 хвилин по вул. Пестеля, 1 в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Тойота Корола», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Фольцваген Пасат» державний номер НОМЕР_2 що належить ОСОБА_1 Внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Згідно Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2013 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнано працівника відповідача ОСОБА_3 , який працюючи на посаді начальника центральної ділянки ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, допустивши провал оглядового колодязя, що стало причиною даної дорожньо-транспортної пригоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобілі, в тому числі автомобіль позивача, були пошкоджені внаслідок обвалу оглядового колодязю. Оглядовий колодязь по вул. Пестеля в м. Одеса знаходиться на балансі ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

Згідно висновку авто-товарознавчої експертизи № 2827 від 14.09.2015 року вартість матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля «Фольцваген Пасат» державний номер НОМЕР_2 вказаною дорожньо-транспортною пригодою становить 163726, 39 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з нормою ч. 1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Суди установивши, що ДТП сталося внаслідок обвалу оглядового колодязю, що знаходиться на балансі ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», та відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2013 року ОСОБА_3 заподіяв шкоду при виконанні ним трудових обов`язків, суди прийшли до правильного висновку, що шкода повинна бути відшкодована відповідачем, як його роботодавцем - ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров