Справа № 226/278/19

Справа № 226/278/19
Провадження № 2/226/263/2019
У Х В А Л А

26 березня 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська», третя особа: Мирноградський міський Центр зайнятості, про зобовязання скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська» (далі ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська») про зобовязання скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судом з власної ініціативи поставлено на обговорення питання щодо звернення суду до виборного органу Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ЦЗФ «Мирноградська» (далі ППО НПГУ) та місцевої організації НПГУ (далі МО НПГУ) щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України з посади інженера з охорони праці та техніки безпеки 1 категорії ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська».

Позивач та його представник не заперечували проти звернення суду до виборних органів вказаних організаційдля дачі чи відмови згоди на звільнення ОСОБА_1

Представник відповідача заперечував проти звернення суду, вказуючи на те, що ППО НПГУ юридично була утворена з моменту її державної реєстрації 04.02.2019, тобто після звільнення ОСОБА_1, а тому не має сенсу запитувати у цієї організації згоду на звільнення позивача.

Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

За приписами ч.3 ст.252 КЗпП України звільнення керівників виборного профспілкового органу підприємства, крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки.

Відповідно до ч.8 ст.43 КЗпП України якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без такого звернення, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

Аналогічна правова позиції міститься у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», відповідно до якого розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу і після її одержання або відмови профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника розглядає спір по суті.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2018 трудовий договір між ОСОБА_1 та ПрАТ «ЦЗФ «Мирноградська» розірвано за п.1 ст.40 КЗпП України.

27.11.2018 на підприємстві була створена ППО НПГУ, яка входить до складу Місцевої організації НПГУ та всеукраїнської НПГУ, керуючись у своїй діяльності Статутом НПГУ. Головою ППО НПГУ обрано позивача ОСОБА_1

Державна реєстрація новоствореної ППО відбулася 04.02.2019, про що свідчить виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дані обставини підтверджені протоколом № 1 Установчих зборів ППО НПГУ ЦЗФ «Мирноградська» від 27.11.2018 та витягом з протоколу № 11 від 28.11.2018 засідання Ради голів МО НПГУ.

Суд не погоджується з позицією представника відповідача щодо утворення ППО НПГУ на підприємстві саме з 04.02.2019 з огляду на таке.

За приписами ст.36 Конституції України громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об'єднують громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (в редакції Законів № 2886-III від 13.12.2001, № 905-IV від 05.06.2003) профспілка набуває права юридичної особи з моменту затвердження статуту (положення). Статусу юридичної особи набувають також організації профспілки, які діють на підставі її статуту.

Первинна організація профспілки вважається створеною, зокрема, якщо прийнято рішення про входження до складу вищої за статусом організації профспілки.

Такої редакції ст.16 Закону набула після ухвалення Конституційним Судом України рішенні від 18.10.2000 (справа № 1-36/2000, № 11-рп/2000), в якому суд дійшов висновку, що положення ст.16 Закону в частині встановлення таких умов легалізації профспілок, які фактично пов'язують початок діяльності створеної з метою забезпечення і захисту інтересів працівників організації як профспілки з моментом її реєстрації у відповідних органах, що рівнозначно вимозі про попередній дозвіл на утворення профспілки, не відповідають ч.3 ст.36 Конституції України.

Отже, аналіз наведених правових норм вказує на те, що ППО НПГУ була утворена на підприємстві до звільнення позивача.

Беручи до уваги те, що відповідач не звертався до виборних органів вказаних організацій з поданням про розірвання трудового договору з позивачем, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі та запитати згоду виборного органу ППО НПГУ та вищого виборного органу цієї профспілки МО НПГУ на звільнення працівника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252-253, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запитати згоду виборного органу Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України ЦЗФ «Мирноградська» на звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням чисельності або штату працівників, зумовлених змінами в організації виробництва та праці з посади інженера з охорони праці та техніки безпеки 1 категорії Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська».

Запитати згоду виборного органу Місцевої організаціїНезалежної профспілки гірників України на звільнення ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням чисельності або штату працівників, зумовлених змінами в організації виробництва та праці з посади інженера з охорони праці та техніки безпеки 1 категорії Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Мирноградська».

Провадження у справі на час вирішення питання щодо надання згоди зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у пятнадцятиденний строк з дня складання судового рішення.

Суддя Ж.Є.Редько