Провадження №2/760/5354/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Гак Г.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання застави за кредитним договором припиненою та скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-визнати заставу за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 10 квітня 2007 року припиненою;

-скасувати запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо автомобіля марки Ford, модель Focus, рік випуску 2006, колір синій, тип ТЗ легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_2 ; кузов VIN НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 .

Посилається в позові на те, що 10 квітня 2007 року між ним та АТ «УкрСиббанк» був укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Для забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором ним було передано в заставу транспортний засіб - автомобіль марки Ford модель Focus, рік випуску 2006, колір синій, тип ТЗ легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_2 ; кузов VIN НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 , який, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03 квітня 2007 року, виданого Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській області, належить йому на праві власності.

08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким останній набув права вимоги за Кредитним договором.

У зв`язку з простроченням виплати ним заборгованості відповідач звернувся до Бородянського районного суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 серпня 2013 року позов ПАТ «Дельта Банк» до нього про стягнення заборгованості за Кредитним договором був задоволений, стягнуто солідарно з нього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 135 399, 19 гр. заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2013 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 серпня 2013 року залишено без змін.

На виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження № 51898074.

10 жовтня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про закриття виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням судового рішення.

ПАТ «Дельта Банк», звернувшись до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості, скористався своїм правом на дострокове виконання боржниками зобов`язань за Кредитним договором, що потягнуло за собою його припинення.

З 25 листопада 2013 року виникло нове зобов`язання щодо відшкодування боргу за рішенням суду.

Так як відбулося погашення заборгованості в розмірі, визначеному судовим рішенням, будь-які вимоги відповідача щодо виплат відсотків, пені чи інших грошових сум за Кредитним договором є неправомірним, так як і є незаконним невизнання застави як засобу забезпечення виконання зобов`язань припиненою.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Справа 19 квітня 2019 року надійшла в провадження суду за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва.

17 грудня 2018 року представником позивача була подана заява про заміну первісного відповідача ПАТ «Дельта Банк» належним ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Звертаючись до суду з відповідним клопотанням, представник позивача посилався на те, що 19 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу № 992/К, на підставі якого Банк відступив право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 10 квітня 2007 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року клопотання представника позивача задоволено, замінено первісного відповідача ПАТ «Дельта Банк» на належного ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання застави за кредитним договором припиненою та скасування запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкрито провадження в справі провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст. 178 ЦПК України, відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ПАТ »Дельта Банк», маючи статус відповідача до його заміни правонаступником, у відзиві на позов посилався на те, що кошти, сплачені позивачем за рішенням суду, на рахунок банку не надійшли і заборгованість продовжує обліковуватися за Кредитним договором.

Крім того, посилаючись на норми ст.1048 ЦК України, зазначав, що станом на 12 листопада 2018 року позивач має заборгованість за процентами в розмірі 17 460, 87 доларів США, що в еквіваленті становить 487 012, 31 гр.

Крім того, в зв`язку з невиконанням рішення суду про стягнення заборгованості позивачу нарахована пеня в розмірі 283 068, 78 гр. за період з 13 листопада 2017 року до 12 листопада 2018 року.

Виходячи з цього, вважає, що наявність судового рішення, не виконаного позивачем, як боржником, не припиняє правовідносин сторін за кредитним договором, а томі відсутні підстави вважати, що застава припинила свою дію.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст.611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання, з точки зору ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Судом встановлено, що 10 квітня 2007 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» був укладений договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

Для забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором позивачем було передано в заставу транспортний засіб - автомобіль марки Ford модель Focus, рік випуску 2006, колір синій, тип ТЗ легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_2 ; кузов VIN НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 , який, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03 квітня 2007 року, виданого Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській області, який належить йому на праві власності.

08 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким останній набув права вимоги за Кредитним договором.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19 серпня 2013 року був задоволений позов ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 135 399, 19 гр. заборгованості за Кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2013 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 серпня 2013 року залишено без змін.

На виконання судового рішення було відкрито виконавче провадження № 51898074, яке постановою державного виконавця від 10 жовтня 2018 року було закрите в зв`язку з повним виконанням судового рішення.

/ а.с. 10 - 22 /

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 55 ЦПК України у разі зміни кредитора у зобов`язанні суд залучає до участі в справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу.

19 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу № 992/К, на підставі якого Банк відступив право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1 від 10 квітня 2007 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача ПАТ «Дельта Банк» на належного ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

/ а.с. 70 - 71 /

За змістом ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ст. 3 Закону застава має похідних характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України «Про заставу» право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), який, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом,право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

Про це ж зазначено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 /провадження № 14-10цс18/, а також постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року / справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18 /ЄДРСРУ № 76596781/, від 12 вересня 2018 року / справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18 /ЄДРСРУ № 76502922/, 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18 /ЄДРСРУ № 76502947/ та ін.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в відзиві ПАТ »Дельта Банк» Кредитний договір був укладений між сторонами 10 квітня 2007 року строком до 10 квітня 2014 року.

Звертаючись до суду про стягнення заборгованості, банк змінив строк виконання зобов`язання в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України та пред`явив позов про дострокове стягнення всієї суми заборгованості, розрахованої на момент звернення до суду.

Рішення суду боржниками виконано, борг погашено в повному обсязі, в зв`язку з чим виконавче провадження закрито в зв`язку з його повним виконанням.

Таким чином, основне зобов`язання позивача за умовами Кредитного договору припинилося.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» право застави транспортного засобу припинилося.

Та обставина, що на час подання відзиву грошові кошти не надійшли на рахунок банку не є підставою для висновку про зворотнє.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду, позивач надав достатні докази на підтвердження заявлених ним вимог та виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідач, в свою чергу, будучи належним чином повідомленим про існування відповідного спору в суді, будь-яких заперечень або доказів на спростування викладених в позові обставин до суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна.

Частиною п`ятою статті 43 Закону встановлено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Аналогічно урегульовано вказане питання і у Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830.

Враховуючи викладене, висновок суду про припинення зобов`язань за Кредитним договором та припинення права застави, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача і в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 572, 593, 599, 610, 611, 625,626, 628, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 42, 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати заставу за Договором № 0 про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 10 квітня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , припиненою.

Скасувати запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо застави транспортного засобу - автомобіля марки Ford модель Focus, рік випуску 2006, колір синій, тип ТЗ легковий седан, номери агрегатів: шасі НОМЕР_2 ; кузов VIN НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 , який, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03 квітня 2007 року, виданого Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України у Київській області, належить ОСОБА_1 на праві власності.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» /03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_4 / 1 409, 60 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва