РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/454/19

пр. № 2/759/3132/19

28 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 заявив позов про визнання її колишнього зятя ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що відповідач, хоч і зареєстрований за адресою будинку, проте з серпня 2017 року в ньому не проживає, що в свою чергу створює позивачу, як власнику будинку, перешкоди у користуванні майном.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.01.2019 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило.

За таких обставин, виходячи з того, що у справі достатньо даних про права та взаємини, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.12.1976 року посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори.

За довідкою про реєстрацію місця проживання особи, в будинку АДРЕСА_1 з 02.10.2008р. зареєстрований та проживає колишній чоловік доньки власника ОСОБА_1

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Позивач вказує, що відповідач виїхав з будинку ще в серпні 2017 року, виселився з будинку, проте не знявся з реєстраційного обліку місця проживання.

Дані обставини знаходять своє підтвердження, письмовими актами від 18.07.2018 року, 20.08.2018 року та 05.09.2018 року КП «ККОЖФ», які обслуговують будинок.

Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з серпня 2017 року не проживає в будинку відповідача.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи у виді судового збору в сумі 768,40 грн., мають бути компенсовані їй відповідачами в рівних частках, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову судом не вживались.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. ст. 13, 81, 258, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інші відомості про особу матеріали справи не містять), таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інші відомості про особу матеріали справи не містять) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) 768 (сімсот шісдесят вісім) гр. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його виготовлення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його виготовлення.

Головуючий М.Ф. Сенько