ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Суми

Справа №592/17453/18

Номер провадження 22-ц/816/1548/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Фоменко І.М., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про стягнення невиплаченої заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем. У зв'язку з тим, що утворилася заборгованість з виплати заробітної плати, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її невиплачену заробітну плату в сумі 76 286 грн 83 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з грудня 2017 року по листопад 2018 року в розмірі 76 286 грн 83 коп.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. При цьому вказує на те, що наявність заборгованості по заробітній платі та її розмір не підтверджений належними та допустимими доказами. Зазначає, що оскільки додана до позовної заяви копія розрахункового листа, не завірена належним чином, то наявність заборгованості із заробітної плати не підтверджена належним чином.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду змінити в частині зазначення розміру невиплаченої заробітної плати, що підлягає стягненню на її користь - 48 992 грн 48 коп.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за період з грудня 2017 року по листопад 2018 року позивачу заробітна плата не була виплачена у розмірі 76 286 грн 83 коп., а тому підлягає стягненню з відповідача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» (а. с. 9).

Як вбачається з наданої апеляційному суду довідки заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем складає 48 992 грн 48 коп. Сума лікарняного листа по вагітності та пологам за рахунок ФСС складала 26239 грн 00 коп. та сума лікарняного по загальному захворюванню за рахунок ФСС - 501 грн 00 коп. (а. с. 35).

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на своєчасне отримання заробітної плати за виконану ним роботу порушено з боку відповідача, оскільки останній на день його звільнення з роботи не виплатив у повному обсязі позивачу заробітну плату.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 76 286 грн 83 коп., суд першої інстанції не врахував, що за рахунок підприємства позивачу до сплати визначено суму 48 992 грн 48 коп., а за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: 26 239 грн 00 коп. - сума лікарняного по вагітності та пологах та 501 грн 00 коп. - сума лікарняного по загальному захворюванню.

Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості по заробітній платі у сумі 76 286 грн 83 коп. не може бути стягнутий у повному обсязі з відповідача на користь позивача, оскільки із вказаної суми підлягають відрахуванню належні йому до сплати кошти у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, які підлягали виплаті позивачу за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Крім того відповідно до доручення від 22 січня 2019 року за № 42872 кошти у сумі 26239 грн та за № 42871 від 22 січня 2019 року у сумі 501 грн були сплачені позивачу на підставі списку робітників ПАТ «Сумське НВО» на перерахування лікарняних за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а. с. 36-37).

У той же час, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову з посиланням на те, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунковий лист не є належним доказом на підтвердження розміру заборгованості по заробітній платі, так як наявність заборгованості відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати в сумі 48 992 грн 48 коп. підтверджується довідкою ПАТ «Сумське НВО», наданою апеляційному суду (а. с. 35).

За таких обставин, коли суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості по заробітній платі перед позивачем, але неправильно визначив розмір цієї заборгованості, помилково стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 кошти у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 48 992 грн 48 коп.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3; 381; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року змінити в частині розміру заборгованості по заробітній платі та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 48 992 гривень 48 копійок.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик