Справа №461/5932/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мисько Х.М.,

при секретарі - Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000,0 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ними повноліття.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 17 червня 2019 року перебуває з відповідачем у шлюбі, у якому народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти перебувають на її утриманні та проживають разом з матір`ю у с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області. Батько участі у вихованні дітей участі не приймає, матеріально їх не забезпечує. Відповідач має нерегулярний , мінливий дохід. Станом на даний час позивачу точно не відомо чи отримує офіційний дохід ОСОБА_2 , тому аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі.

Представник позивача подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому згідно з ст. 223 ЦПК України суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 17 червня 2013 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2019 року розірвано.

Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.10,11)

Встановлено, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується довідкою № 2705 від 29.07.2019, виданою сільським головою Більсьвільської сільської ради. (а.с.12)

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 на даний час не працює, оскільки займається вихованням дітей.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дітей від шлюбу, стан здоров`я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає до задоволення, а відтак, з відповідача слід стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000,0 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ними повноліття.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 236-265, 351 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000,0 гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ДСА України судовий збір у сумі 768,40 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Х.М. Мисько