Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/13583/19

провадження № 2/521/4067/19

21 жовтня 2019 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жураківській Н. А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на те, що з 20.10.1989 року по 14.01.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , під час якого 03.08.1999 року подружжям придбано квартиру АДРЕСА_1 . Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 22.05.2012 року затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої позивачу та ОСОБА_2 належить по Ѕ частині вказаної квартири. 02.10.2015 року. ОСОБА_2 не проживав в спірній квартирі з жовтня 2008 року та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Оскільки позивач користується квартирою з 1999 року по теперішній час, сплачує комунальні послуги проводить ремонтні роботи, вважає, що заволоділа майном добросовісно, відкрито та безперервно володіє квартирою вже більше десяти років, тому вимушена звернутись до суду з позовом про визнанням права власності за набувальною давністю на Ѕ частину спірної квартири, що зареєстрована за ОСОБА_2 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Одеської міської ради позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на їх необґрунтованість.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20.10.1989 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який розірвано 14.01.2010 року. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Під час шлюбу подружжям придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17.08.1999 року.

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 22.05.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої в порядку поділу майна подружжя встановлено належність сторонам права власності на квартиру АДРЕСА_1 , по Ѕ частині кожному.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.12.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану.

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру від 21.10.2019 року у спадковому реєстрі відсутня інформація по спадкову спарву відкриту після смерті ОСОБА_5 .

З жовтня 2008 року померлий не проживав в спірній квартирі, що підтверджується актом мешканців будинку АДРЕСА_2 , хасвідченим КП ЖКС «Черьомушки» від 26.02.2019 року, а також показами допитаних в судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначений Акт в сукупності із показами свідків допитаних в судовому засіданні, також підтверджують факт відкритого та безперервного володіння ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 більше 10 років, а саме з серпня місяця 1999 року по теперішній час.

Позивач сплачує комунальні послуги за квартиру, здійснює поточний ремонт, що підтверджується наданими квитанціями про сплату комунальних послуг, довідками про відсутність заборгованості із сплати комунальних платежів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо недотримання позивачем вимоги законодавства щодо добросовісності володіння чужим майном при визнанні права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки позивач законно володів спірною квартирою з 1999 року є співвласником спірного майна, після смерті ОСОБА_5 по теперішній час жоден, у тому числі і можливі правонаступники, не оспорювали володіння позивачем спірним майном, а саме Ѕ частиною квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

У пункті 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 279, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 28,9 кв.м., житловою площею 14,6 кв.м., право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк