Справа № 190/950/18
Провадження №2/190/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. П`ятихатки

Дніпропетровської області

П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участю секретаря Москалець А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради, П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:039:0409. Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ № 160550, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією від 14.02.2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1 -1899, від 10.11.2006 року. 20.02.2018 року вона звернулася до П`ятихатської державної нотаріальної контори з заявою, про прийняття спадщини після смерті батька та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкової справи № 62037269. Під час проведення реєстрації спадкової справи, державний нотаріус П`ятихатської державної нотаріальної контори, повідомив їй, що її батьком за життя було складено заповіт. Відповідно до якого ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті заповів вищезазначену земельну ділянку ОСОБА_2 . Даний заповіт було посвідчено Зорянською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області 15.03.2016 року. З заповітом вона не згодна та вважає його недійсним, оскільки на час вчинення нотаріальної дії 15.03.2016 року, у її батька ОСОБА_3 , паспорт громадянина України був втрачений або викрадений, а тому вважався недійсним, даний факт підтверджується тим, що в заповіті зазначено документ, що посвідчує особу заповідача - паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий від 18.06.2007 року, Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області, тоді як 18.03.2016 року, на ім`я громадянина ОСОБА_3 , П`ятихатським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, було видано паспорт громадянина України. Тобто через 3 дні після складання та посвідчення заповіту. Вона являється спадкоємицею першої черги і їй не відомо з яких підстав її батько склав заповіт, оскільки за життя він працював у ОСОБА_2 різноробочим на фермі. Просить визнати недійсним заповіт посвідчений 15.03.2016 року, секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області який зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 18.

25.07.2018 року відповідачем ОСОБА_2 до суду подано відзив на позов відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не обгрунованими. При цьому, зазначає, що ОСОБА_3 за життя був зареєстрований на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, а тому при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії на підставі за паспортом громадянина України який і надав ОСОБА_3 15.03.2016 року з приводу його реєстрації на території сільської ради та посвідчення заповіту. А тому з часу складання заповіту 15.03.2016 року ОСОБА_3 ніяких мір щодо скасування заповіту, визнання його недійсним або складання нового заповіту на користь позивача чи іншої особи не приймав, тобто останній діяв відповідно до свого бажання і його намір був вільним і відповідав його внутрішній волі. (а.с.44-46 Т.1)

11.10.2019 року від ОСОБА_2 надійшло заперечення на позов, в якому він просить у задоволені позову відмовити посилаючись на те, що секретар Зорянської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області мала всі правові підстави для посвідчення заповіту ОСОБА_3 , незалежно від місця його реєстрації. ОСОБА_3 особисто звернувся 15.03.2016 року до Зорянської сільської ради для складання заповіту, для встановлення його особи, ним було пред`явлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 18.06.2007 року Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області. Крім того, з моменту складання заповіту до дня смерті ОСОБА_3 ніяких мір щодо скасування заповіту, визнання його недійсним або складання нового заповіту, останній не вчиняв, що підтверджує те, що ОСОБА_3 діяв відповідно до свого бажання, його намір був вільним і відповідав його внутрішній волі. (а.с. 46-78 Т.2)

15.10.2019 року від позивача ОСОБА_1 було надіслано відзив на позов, в якому вона просить позов задовольнити посилаючись на те, що ОСОБА_3 після втрати паспорта звернувся до Іршавського РС ГУДМС України і останнє повинно було видати йому тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. Під час вчинення нотаріальної дії з посвідчення заповіту, ОСОБА_3 не міг користуватися паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 так, як останній було втрачено і з заявою про знайдення втраченого паспорту останній не звертався. Таким чином було порушено при посвідчені заповіту встановлення особи заповідача, що і є підставою вважати спірний заповіт нікчемним.

(а.с. 79-84 Т.2)

Позивач та її представник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, у відзиві на позов від 15.10.2109 року просили розглянути справу без їх участі. (а.с. 79-84 Т.2)

Відповідач Зорянська сільська рада П`ятихатського району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання свого представника не направили, надіслали заяву в якій просять розглянути справу без участі представника та зазначили, що позов не визнають. (а.с.35 Т.2)

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка працює секретарем Зорянської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, пояснила, що 15.03.2016 року посвідчувала заповіт ОСОБА_3 , який з`явився особисто до сільської ради, для встановлення його особи, у нього мався паспорт громадянина України, номер та серію не пам`ятає, в самому тексті заповіту не вказується номер та серія паспорта.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є головою Зорянської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, пояснив, що ОСОБА_3 раніше проживав на території сільської ради, потім виїхав в інше село працювати і там проживав. В 2015 році приїхав до свого будинку, який не придатний до проживання, на питання чому ОСОБА_3 не їде до своєї доньки, останній повідомив, що донька його вигнала. Почавши займатися питанням куди пристроїти жити ОСОБА_3 , вияснилося, що він працював та проживав у ОСОБА_2 , повідомивши про це останнього, ним було надіслано автомобіль і ОСОБА_3 було забрано. Приблизно через пів року, приїхавши на роботу до сільської ради, побачив охайно одягненого ОСОБА_3 , який був сам у секретаря сільської ради, остання повідомила, що ОСОБА_3 складає заповіт. Так як це є таємницею укладення заповіту він залишив кабінет секретаря. На столі лежав паспорт громадянина України. ОСОБА_3 сидів сам, ніхто його не примушував нічного роботи. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження - ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . (а.с.10,42 Т.1)

Згідно копії свідоцтва про шлюб - 12.11.2011 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.11 Т.1)

Згідно копії рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.06.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 розірвано. (а.с.12, 39 Т.1)

Згідно копії свідоцтва про шлюб - 21.11.2017 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с.13, 41 Т.1)

Згідно копії свідоцтва про смерть - ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чумаки П`ятихатського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_3 . (а.с.9, 40 Т.1)

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 160550 виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією від 14.02.2007 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1 -1899 від 10.11.2006 року ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 9,1123 га, що розташована на території Зорянської сільської ради, П`ятихатського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:039:0409. (а.с.17 Т.1)

Згідно заповіту посвідченого секретарем Зорянської сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області Назаренко В.А., ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 заповів на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать йому на час посвідчення заповіту та які належатимуть йому на день смерті ОСОБА_2 . (а.с.116 Т.1)

Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №50986839 від 20.02.2018 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року заведено спадкову справу №28/2018. (а.с.16 Т.1)

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 - Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 18.06.2007 року видано паспорт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с.Ільниця, Іршавського району Закарпатської області. (а.с.14 Т.1)

Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 - П`ятихатським РС ГУДМС України в Дніпропетровській області 18.03.2016 року видано паспорт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с.Ільниця, Іршавського району Закарпатської області. (а.с.15 Т.1)

Згідно заяви про втрату або викрадення паспорта, 23.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до Іршавського РВ ГУДМС України щодо втрати ним паспорта 30.12.2015 року за невідомих обставин.

(а.с.135 Т.1)

Згідно листа Головного управління ДМС України в Закарпатській області від 16.04.2018 року позивачу відмовлено у наданні інформації щодо ймовірного звернення ОСОБА_3 для отримання нового паспорта та підстав оформлення паспорта громадянина України. (а.с.18 Т.1)

Згідно копії заяви про видачу паспорта від 18.02.2016 року - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с.Ільниця, Іршавського району Закарпатської області звернувся до П`ятихатського РС ДМС з заявою про видачу паспорта громадянина України, в зв`язку з непридатністю до використання, та 25.03.2016 року отримав паспорт серії НОМЕР_3 від 18.03.2016 року. (а.с.30 Т.1)

Згідно заяви про видачу паспорта - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звернувся з заявою до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області щодо видачі нового паспорта Громадянина України, в зв`язку з втратою. (а.с.163 Т.1)

Згідно листа ГУ ДМС України в Закарпатській області від 11.07.2018 року - 23.02.2016 р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області, звертався до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання, до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, щодо документування паспортом громадянина України взамін втраченого паспорта серії НОМЕР_2 . За обліками ГУДМС України в Закарпатській області ОСОБА_3 , був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 18.06.2007 року взамін непридатного для користування паспорта серії НОМЕР_4 виданого Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 17.01.1996 року. 23.03.2016 року гр. ОСОБА_3 , оформлено Іршавським РВ ГУДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 . Вказаний паспорт громадянина України гр. ОСОБА_3 не отримав та відповідно до вимог чинного законодавства його знищено, як не витребуваний власником. Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 визнано недійсним 23.02.2016 року. 06.04.2016 року до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області надійшло повідомлення про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , з адреси: АДРЕСА_1 . (а.с.57-58 Т.1)

Згідно копії алфавітної книги обліку заповітів Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області - міститься запис щодо заповіту від 15.03.2016 року ОСОБА_3 , який згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстрований 13.05.2016 року.

(а.с.66,67 Т.1)

Згідно копії спадкової справи №28/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини після смерті батька звернулася донька померлого ОСОБА_1 та звернувся ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за заповітом. (а.с.70-92 Т.1)

Згідно висновку експерта №2254-19 за результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи встановлено, що рукописні записи, якими заповнені графи заяви про втрату або викрадення паспорта від 23.02.2016, поданої до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області (а с. 135), - виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Підпис» заяви про втрату або викрадення паспорта від 23.02.2016, поданої до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, - виконаний самим ОСОБА_3 . Рукописні записи, якими заповнені графи заяви про видачу паспорта від 18.02.2016, поданої до П`ятихатського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, - виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Вирішити питання про виконання підпису від мені ОСОБА_3 в графі «Підпис» заяви про видачу паспорта від 18.02.2016, поданої до П`ятихатського РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області не надається за можливе з причин, викладених в дослідницькій частині висновку. Рукописні записи, якими заповнені графи заяви про видачу паспорта без дати, поданої до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області (а.с. 163), - виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Рукописні записи, якими заповнені графи заяви про втрату або викрадення паспорта від 23.02.2016, поданої до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, виконані фарбувальною речовиною чорного кольору (а.с.135), а також рукописні записи, якими заповнені графи заяви про видачу паспорта без дати, поданої до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, виконані фарбувальною речовиною синього та чорного кольорів (а.с. 163), - виконані однією особою. Підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Підпис», а також рукописні записи «З моїх слів записано вірно, мною прочитано і власноручно підписано», « ОСОБА_3 » в заповіті ОСОБА_3 , складеного 15.03.2016, посвідченого секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Назаренко В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 27 (а.с. 116), - виконані самим ОСОБА_3 . (а.с.2-10 Т.2)

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2) Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3) Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4) Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5) Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6) Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Положення ст. 1251 ЦК України передбачають, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на те особою відповідного органу місцевого самоврядування.

З прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції про запровадження системи реєстрації заповітів від 21 вересня 2010 року статтю 1247 ЦК України було доповнено частиною четвертою такого змісту «Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 р. N 491 затверджено Порядок державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі. Згідно п.12 вказаного Порядку заповіти, посвідчені нотаріусами, консульськими установами, посадовими і службовими особами, які зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 і частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат» до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру, підлягають безоплатній державній реєстрації в такому реєстрі шляхом подання зазначеними посадовими та службовими особами, установами Реєстраторові заяв про реєстрацію архівних заповітів, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Мінюст.

На виконання положення ч.4 ст.1247 ЦК України наказом Міністерства юстиції України № 1810/5 від 07 липня 2011 року, затверджено положення Про спадковий реєстр, яке встановлює порядок ведення й користування Спадковим реєстром, внесення до нього відомостей про заповіти та спадкові договори, посвідчені в Україні, а за бажанням заповідача - посвідчені (складені та/або прийняті на зберігання) і зареєстровані в іноземних державах згідно з Конвенцією про запровадження системи реєстрації заповітів, про заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину, а також надання інформації з нього.

Пунктом 1.7 вказаного Положення передбачено, що відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат», спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов`язковому внесенню до Спадкового реєстру.

Відповідно до норм Цивільного Кодексу України заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно з якою загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу.

Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Посилання позивача, що на момент складання заповіту, у її батька ОСОБА_3 паспорт громадянина України був втрачений або викрадений, та вважався недійсним, не знайшли своє підтвердження з наступних підстав.

На момент вчинення складання заповіту ОСОБА_3 15.03.2016 року діяли норми Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, який затверджено наказом МВС України від 13.04.2012 року № 320 (далі Порядок).

Згідно п. 10.4 Порядку погашаються, вважаються недійсними та знищуються паспорти, які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по-батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство, яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформленні з порушенням вимог чинного законодавства України; не отриманні власником протягом року.

Згідно положень даного Порядку паспорт вважається недійсним в разі якщо на підставі його зникнення або викрадення було видано новий паспорт.

Згідно п.6.9 Порядку, якщо втрачений паспорт було знайдено під час розгляду заяви про втрату паспорта, розгляд справи про втрату паспорта припиняється. У разі надходження паспорта після отримання нового особа повинна здати знайдений паспорт до територіального підрозділу, де оформлювався новий паспорт, про що особу необхідно попередити під час подачі заяву про втрату паспорта.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 23.02.2016 року подав заяву про втрату паспорта до Іршавського РВ ГУДМС України в Закарпатській області, у зв`язку з чим 23.03.2016 року було оформлено новий паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , однак вказаний паспорт ОСОБА_3 не отримав і його було знищено, як не витребуваний власником.

Оспорюваний заповіт складено та посвідчено з дотриманням вимог законодавства, чинного на момент вчинення нотаріальної дії. Особу заповідача встановлено за паспортом громадянина України із зазначенням у заповіті реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Таким чином, посилання позивача на наявність суттєвих порушень при посвідченні заповіту є необґрунтованими, оскільки відсутні підстави вважати заповіт від 15.03.2016 року недійсним, так як волевиявлення заповідача було вільним і зміст заповіту щодо призначення відповідача спадкоємцем майна відповідало його внутрішній волі, що підтверджується його особистим підписом у заповіті.

Керуючись ст.ст.12,80,81,263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту посвідченого 15.03.2016 року секретарем Зорянської сільської ради, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №18 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через П`ятихатський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя