Справа № 337/4460/16-ц
Провадження № 2/337/8/2019
19 березня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Бессарабової Т.П.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення у квартиру
22.11.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом у якому вказали, що їм на праві власності належить частка квартири АДРЕСА_1 бригади (вулиці Гудименка) в місті Запоріжжя, а саме: ОСОБА_1 - 1/5 частка па підставі свідоцтва про право власності на житло №1621 від 03.04.1995 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2001 року по справі №2-29/2011. ОСОБА_2 - 1/5 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло №1621 від 03.04.1995 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2001 року. 1/10 частка па підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського територіального округу, 27.10.2015 року. Також співвласниками квартири також є відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2, яким належить по 1/5 частки квартири. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011 року, визначений порядок користування квартирою №52 в будинку №27 по вулиці Гудименка в місті Запоріжжі. Виділено ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в користування дві кімнати житловою площею 12.3 кв.м та 16.0 кв.м., та виділено ОСОБА_3 в користування житлову кімнату 8,1 кв.м., а місця загального користування залишені в спільному користуванні. ОСОБА_5 помер 31.01.2014 року. У квартирі зареєстровані власники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також неповнолітні діти ОСОБА_2 - ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З березня 2014 року позивачі у квартирі не проживають. Протягом 2015-2016 років позивачі неодноразово намагалися потрапити та вселитися до квартири. ОСОБА_1 приходив до квартири з власними речами. Відповідачі, у свою чергу, перешкоджають позивачам користуватися належною їм на праві спільної часткової власності квартирою, змінили замки па вхідних дверях. Позивачі хочуть користуватися належними їм частками в квартири, але не мають ключів від вхідних дверей, і. таким чином, не можуть потрапити до квартири та реалізувати своє право власності, зокрема, щодо користування квартирою. Просили суд усунути ОСОБА_1 і ОСОБА_8 перешкоди у користуванні власністю - частиною квартири АДРЕСА_2 бриг ади (вулиці Гудименка) в місті Запоріжжя та вселити у дві кімнати житловою площею 12,3 кв.м. (кімната № 2) та 16.0 кв.м. (кімната № 6) за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Героїв 93-ї бригади (вулиця Гудименка)АДРЕСА_3.
Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року, усунуто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою №52 будинку №27 по вул. Героїв 93-ої бригади в м. Запоріжжі шляхом вселення в квартиру.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2017 року, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2017 року, скасоване і справа призначена до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2017 року, у справі залучено у якості третьої особи співвласника спірної квартири ОСОБА_4.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року, встановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2018 року, закрито підготовче провадження.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2019 року, закрито провадження по справі у частині позовних вимог ОСОБА_2 у звязку з її смертю 12.06.2018 року.
31.01.2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшов уточнений позов, у якому вказано, що йому на праві власності належить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 бригади (вулиці Гудименка) в місті Запоріжжя, на підставі свідоцтва про право власності на житло №1621 від 03.04.1995 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів, та рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2001 року по справі №2-29/2011. Також після померлої ОСОБА_9 її 3/10 частини квартири перейшла до нього у спадок, що підтверджує свідоцтво на право спадщини за заповітом № 33 від 23.01.2019 року. Дії відповідачів створюють позивачу, як співвласнику квартири, перешкоди у користуванні належним позивачу майна, а тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю частиною квартирою № 52 у будинку № 27 по вулиці Героїв 93-ї бригади (вулиці Гудименка) в місті Запоріжжя та вселити його у дві кімнати житловою площею 12,3 кв.м. та 16,0 кв.м., за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Героїв 93-ї бригади (вулиця Гудименка)АДРЕСА_4, та стягнути сплачений судовий збір.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судові засідання не зявилися, від отримання судової повістки відмовилися не зявившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідачів, та поверталися у звязку із закінченням встановленого строку зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.128,131 ЦПК України, відповідачі повідомлені про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення повторного заочного рішення.
Третя особа ОСОБА_4 надавав суду заяви, через свого представника, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надавала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Суд, розглянувши надані документи та матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 1621 про право власності на житло від 03.04.1995 року ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_5(т.1 а.с.9).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2011 року визначені частки в спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_6. Визнано право власності на 1/5 частку квартири за кожним із співвласників спільної сумісної власності за ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2. Визначено порядок користування квартирою № 52 в будинку № 27 по вулиці Гудименка в місті Запоріжжі, виділивши ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_2 в користування дві кімнати, житловою площею 12,3 кв.м. та 16,0 кв.м. Виділено ОСОБА_3 в користування житлову кімнату 8,1 кв.м. Місця загального користування залишено в спільному користуванні(т.1 а.с. 7, 8, 15).

ОСОБА_5 помер 31.01.2014 року, та ОСОБА_10 успадкувала 1/2 частку з 1/5 частини спірної квартири, яка належала спадкодавцю(т.1 а.с. 11).

ОСОБА_10 померла 11.06.2018 року(т.2 а.с. 3), та ОСОБА_1 успадкував 3/10 частини спірної квартири, яка належала спадкодавцю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 155 ЖК України встановлено: жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 відзив на позов не надали.

За твердженнями позивача, відповідачі, перешкоджають йому користуватися належною на праві спільної часткової власності квартирою, змінили замки на вхідних дверях, а спроби потрапити до квартири, зустрічають протидію.

Факт наявності перешкод у користуванні квартирою підтверджується, листом Хортицького районного відділу ГУ МВС України в Запорізькій області від 04.08.2015 року за №97/1-7356(т.1 а.с.13), листом Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 09.09.2016 року за №8754/47/08/06/2016(т.1 а.с.14), від 31.10.2016 року за №11345/47/01/06/2016(т.1 а.с.12).

Згідно ст. 9 Житлового кодексу Української PCP (далі - ЖК України) ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, те що позивач є фактичним власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 бригади в м. Запоріжжі, йому, у тому числі, виділено у користування дві кімнати житловою площею 12,3 та 16 кв.м., а дії відповідачів створюють йому, як співвласнику квартири, перешкоди у користуванні належним майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 ЦПК України, повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 265, 280, 288, 354 ЦПК України, ст. 15, 16, 319, 321, 358, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю частиною квартири АДРЕСА_8 бригади (вулиця Гудименка) в місті Запоріжжя та вселити ОСОБА_1 у дві кімнати житловою площею 12,3 кв.м та 16,0 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя по вул. Героїв 93-ї бригади (вулиця Гудименка)АДРЕСА_9.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Запоріжжя, вул.. Героїв 93-ї бригадиАДРЕСА_10), ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_4, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригадиАДРЕСА_11) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_1, м. Запоріжжя, вул.. Героїв 93-ї бригадиАДРЕСА_10) судовий збір у розмірі по 275(двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 29.03.2019 року.

Суддя: