Номер провадження: 22-ц/813/646/19
Номер справи місцевого суду: 522/9598/16-ц
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» в особі центрального відділення ПАТ «Марфін Банк», третя особа ОСОБА_3, про визнання поруки такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в подальшому уточнивши його, просив визнати поруку такою, що припинена за Договором поруки №03359rO від 27 березня 2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Марфін Банк» та ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначав, що між ним та ПАТ «Марфін Банк» був укладений Договір поруки № 03359rO, відповідно до умов якого він поручився перед Кредитором за виконання зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором № 00927/RO від 27.03.2008 року.

Згідно з п.1 Договору його предметом є надання поруки ним, ОСОБА_2, перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором, згідно з яким позичальник зобов'язаний повернути кредит, наданий з позичкового розрахунку на поточний/картковий рахунок позичальника у кредитора у вигляді непоновлювальної лінії у сумі 80609,83 доларів США, а також у сумі 8609,83 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених в п.п.2.1.3., 2.2.7. Кредитного договору; зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9 % річних за фактичний період користування кредитом.

Позивач зазначив, що жодної вимоги від ПАТ «Марфін Банк» на сьогоднішній день не отримував у зв'язку із чим вважає, що порука є припиненою.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19.02.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» в особі центрального відділення ПАТ «Марфін Банк», за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання поруки такою, що припинена, відмовлено.

Вважаючи рішення суду постановленим з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які визнані встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19.02.2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що між ВАТ «Морський транспортний банк» в особі заступника керуючого філією ВАТ «МТБ» у м.Одесі Рехсана Д.В. та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір від 27.03.2008 року № 00927 RO, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний/кредитний рахунок позичальника у Банку з 27 березня 2008 року і терміном погашення по 24 березня 2023 рік включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у сумі 80609,83 дол.США під 11,9 % річних за фактичне користування Кредитом.

У забезпечення виконання Кредитного договору був укладений договір поруки №03359rO від 27 березня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк» в особі заступника керуючого філією ВАТ «МТБ» у м.Одесі Рехсана Д.В. та ОСОБА_2

Предметом вищевказаного Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 27.03.2008 року № 00927 RO. Згідно з умовами цього договору боржник зобов'язаний повернути кредит, наданий с позичкового рахунку на поточний/картковий рахунок боржника в кредитора у вигляді непоновлювальної лінії у сумі 80609,83 дол.США з 27 березня 2008 року з терміном погашення по 24 березня 2023 року включно, на наступні цілі: споживчі цілі в сумі 72000,00 дол.США, а також у сумі 8609,83 дол.США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених в п.п. 2.1.3 2.2.7 Кредитного договору: зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 11,9% річних за фактичний період користування кредитом.

Згідно з п.1.1. Кредитного договору періодом сплати є період з 26 числа по останній робочий день кожного місяця боржник зобов'язується на умовах, в розмірі та в строки, встановлені в Кредитному договорі, повернути кредитору кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, а також сплатити комісії, пені та штрафи, що передбачені умовами Кредитного договору, а також здійснювати погашення заборгованості за Кредитним договором (за винятком комісії, що сплачується на момент надання Кредиту).

Згідно з п.1.2. Договору поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань за Кредитним договором у тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21.12.2011 року було стягнуто з позичальника ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_2 та майнового поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 63431,50 доларів США та 22097,74 гривень.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Зобов'язання виникають із підстав, передбачених ст.11 ЦК України, зокрема договорів).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором.

Отже, «основне зобов'язання» - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її дії.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Позивач вважав, що порука є припиненою на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, у зв'язку із закінченням шестимісячного строку, з дня настання основного зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом.

Так, ч.4 ст.559 ЦК України передбачено три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя.

Вимогу (позов) до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах дії договору поруки.

Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання до одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням строку припинилося матеріальне право (Правова позиція Верховного Суду України №6-6цс14 від 17 вересня 2014 року).

Як вже зазначалось, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2011 року було стягнуто з позичальника ОСОБА_3, поручителя ОСОБА_2 та майнового поручителя ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 63431,50 доларів США та 22097,74 гривень. Рішення набрало законної сили 03.01.2012 року.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини 4 ст.559 ЦК України немає.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові по справі №6-1199цс16 від 06 липня 2016 року.

Суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання поруки за Договором поруки № 03359rO від 27 березня 2008 року, укладеного між ВАТ «Морський транспортний банк» в особі заступника керуючого філією ВАТ «МТБ» у м.Одесі Рехсана Д.В. та ОСОБА_2 припиненою.

Такі висновки суду відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які визнані встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький