Справа № 214/7752/19
2-н/214/1491/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши цивільну справу № 214/7752/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Суд ознайомившись із матеріалами заяви про видачу судового наказу, дослідивши викладені у заяві вимоги і обставини, прийшов до висновків про відмову їй у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу суддя відмовляє у видачі судового наказу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для реалізації відповідного положення законом передбачено стягнення аліментів у такому розмірі в наказному провадженні.

Так, у відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на одну дитину у 1/6 від заробітку (доходу) платника аліментів, тобто вимогу не передбачену ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі ОСОБА_1 судового наказу слід відмовити у зв`язку з з`явленням вимоги, що не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 .

Відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення із такою самою заявою. У відповідності до ч.2 ст. 166 ЦПК України, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Ткаченко