Справа № 274/6925/18 Провадження № 2/0274/1150/19
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
28.10.19 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
простягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,
У грудні 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.07.2019 р. (а. с. 39-42), просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2011 р. по травень 2019 р. включно у розмірі 20 247,72 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 несвоєчасно та неповно сплачує аліменти, присуджені рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 07.10.2013 р. у справі № 293/1630/13-ц.
Від ОСОБА_2 заяви про визнання позову або відзиву не надходило.
Судом з`ясовано, що рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 07.10.2013 р. у справі № 293/1630/13-ц було вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 100,00 грн. щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини (а. с. 10).
ОСОБА_2 зазнчені аліменти в повному обсязі не сплачував, внаслідок чого в нього станом на 01.05.2019 р. виникла заборгованість у розмірі 20 247,72 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 , складеним Черняхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а. с. 43 44).
Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Згідно з частиною першою пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15..05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б вказували, що заборгованість з аліментів виникла в нього за відсутності його вини.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
З розрахунку, здійсненим ОСОБА_1 , який наведено в уточненій позовній заяві, вбачається, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2011 р. по травень 2019 р. включно становить 268 222,06 грн., що є більше 100% заборгованості (20 247,72 грн.).
ОСОБА_2 будь-яких доказів, які б спростовували зазначений розрахунок (вказували на його неправильність) не подав.
Таким чином, ОСОБА_2 має спалити ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з травня 2011 р. по травень 2019 р. у розмірі 20 247,72 грн., що становить 100% заборгованості.
Частиною другою статті 196 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
ОСОБА_2 не подав доказів, які б дозволяли Суду встановити його матеріальний і сімейний стан, та врахувати ці обставини при розгляді справи.
Приймаючи до уваги наведене, Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою (за даними заяви): АДРЕСА_3 , РНОКПП (за даними позовної заяви): НОМЕР_2 ) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2011 р. по травень 2019 р. включно у розмірі 20 247,72 грн.
3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут
Повне рішення складено 30.10.2019 р.