Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа № 330/111/19

2/330/166/2019

"22" березня 2019 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Федорець С.В.
при секретарі - Шеліповій Ю.О.
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: невідомий), третя особа ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, третьої особи про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, за наступними підставами.
30.10.2009 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.08.2015 року між позивачем та третьою особою було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач, третя особа та її син стали проживати разом. Під час перебування позивача у шлюбі з третьою особою народилася дитина, - донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивач разом із сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Третю особу разом із спільною донькою зареєстровано у військовій частині за адресою: АДРЕСА_5 . Позивач також реєструється за адресою: АДРЕСА_5 та має намір зареєструвати за вказаною адресою свого сина ОСОБА_4 , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Проте син позивачки зареєстрований у квартирі її матері за адресою: АДРЕСА_6 , в якій фактично позивач із сином не проживають з 02.12.2018 року. Позивач неодноразово зверталась до відповідача щодо отримання згоди на зняття з реєстрації місця проживання сина в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 та на реєстрацію його місця проживання за новою адресою, однак відповідач відмовляється. При цьому відповідач більшу частину часу проводить за кордоном, сином не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, матеріальне утримання не надає. Разом з тим, достеменно знаючи, що син за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, безпідставно відмовляється надати таку згоду, що створює ряд незручностей, пов`язаних з оформленням дитини до школи, незручності при потраплянні у лікарню. З приводу зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрації за новою адресою позивач зверталась до органу реєстрації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, де їй було відмовлено та роз`яснено, що без згоди батька зняти з реєстрації сина вона зможе лише за рішенням суду.
На підставі вищевикладеного, позивач просить надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_6 без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Крім того просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_5 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536,80 грн.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд задовольнити їх повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових викликів поштою, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, відзиву на позовну заяву не надав.
Третя особа в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.
30 жовтня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 284 (а.с. 8).
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 229 (а.с. 10).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2014 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.
Як вбачається із тексту позовної заяви та було підтверджено у судовому засіданні позивачем, її дитина ОСОБА_4 на даний час проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.
29 серпня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 11).
Від шлюбу у позивача із третьою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася дитина донька ОСОБА_5 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 978 (а.с. 12).
На даний час позивач із сім`єю проживають за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією довідки № 1326 від 19 грудня 2018 року (а.с. 13).
Як вбачається із тексту позовної заяви, третя особа ОСОБА_3 разом із спільною донькою ОСОБА_5 зареєстровані у військовій частині за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання осіб, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 15-22).
Як зазначає позивач, вона також реєструється за адресою: АДРЕСА_5 та має намір зареєструвати за вказаною адресою і сина ОСОБА_4 , який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні.
Син позивачки, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої 27 грудня 2018 року (а.с. 23).
Згідно довідки № 03, виданої 25 січня 2019 року командування військової частини № НОМЕР_7 та житлово-побутова комісія не заперечують проти реєстрації позивача ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 .
Як зазначає позивач, вона неодноразово зверталась до відповідача щодо отримання згоди на зняття з реєстрації місця проживання сина в квартирі за адресою: АДРЕСА_6 та на реєстрацію його місця проживання за новою адресою, однак відповідач відмовляється. При цьому, як зазначає позивач, відповідач більшу частину часу проводить за кордоном, сином не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, матеріальне утримання не надає. Разом з тим, достеменно знаючи, що син за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, безпідставно відмовляється надати таку згоду, що створює ряд незручностей, пов`язаних з оформленням дитини до школи, незручності при потраплянні у лікарню.
Крім того, як зазначає позивач вона зверталася з приводу зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрації за новою адресою до органу реєстрації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, де їй було відмовлено та роз`яснено, що без згоди батька зняти з реєстрації сина вона зможе лише за рішенням суду.
Відповідно до ст. 6 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку. Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанція про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки(усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 7 вище вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Відповідно до п 2.2. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 №1077, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру, окрім інших документів, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку. Пунктом 2.3 вказаного Порядку встановлено, що відомості про дітей до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним.
Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п.11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207).
Згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Положеннями ч.4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків(усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що вусіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитини такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування(пункт 1 статті 18 цієї Конвенції. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитини, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України "Про охорону дитинства". За змістом статей 11,18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 , який є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю з матір`ю дитини позивачем ОСОБА_1 не проживає внаслідок фактичного припинення шлюбних відносин, відмовляється від надання письмової згоди на зняття з реєстрації та реєстрацію її за місцем фактичного проживання матері. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено, оскільки дитина залишилася проживати з матір`ю - позивачем ОСОБА_1 . Разом з тим, відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем фактичного проживання позивача суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист.
Враховуючи встановлені по справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання, що фактична неможливість зняття з реєстрації та подальша реєстрація місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батька дитини хоча й є передбаченою пунктами 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, однак, не враховує інтересів дитини, як це визначено вимогами Конвенції про права дитини та Закону України «Про охорону дитинства». Отже, суд приходить до висновку, що у даному випадку пріоритети повинні надаватися як найкращому забезпеченню інтересів дитини, з урахуванням положень Закону України «Про охорону дитинства» та статті 3 Конвенції про права дитини".
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є законними та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем у сумі 1536,80 грн. при зверненні з цим позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 175-177, 184, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 154, 155, 160, 161 СК України, суд,
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: невідомий), третя особа ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, - задовольнити повністю.
Надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_6 без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_5 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_8 , виданий Жовтневим РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізкьій області 13.10.2015 року, ІПН: НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1536 гривень 80 копійок.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Якимівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: