Ухвала

25 березня 2019 року

місто Київ

справа № 645/1047/17

провадження № 61-5117ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна у натурі,

ВСТАНОВИВ:

І. У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати 89/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в порядку поділу якого визнати за ним та відповідачем ОСОБА_2 право власності на 89/400 частин зазначеного житлового будинку за кожним, виділити в натурі зазначену частину будинку як окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомого майна, визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на спірний будинок.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року провадження у цивільній справі в частині позовних вимог про визнання 89/200 частин житлового будинку АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 89/400 частині зазначеного житлового будинку за кожним закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Постановою Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ІІ. ОСОБА_1 07 березня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Відповідно до частин першої та третьої статті 258 ЦПК України термін «судове рішення» необхідно розглядати як узагальнююче поняття для всіх судових актів у цивільному судочинстві, яке включає рішення, ухвали, постанови та судові накази.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921, 00 грн.

Зі змісту поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день його подання, при цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача.

Враховуючи, що з поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень Верховний Суд позбавлений можливості встановити ціну позову, з метою вирішення питання про відкриття касаційного провадження заявнику необхідно зазначити ціну позову, навівши відповідне обґрунтування.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна у натурі залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 25 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний