Справа № 548/1244/18
Провадження №2/548/72/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

за участю секретарів судового засідання Калініченко А.В., Ващенко М.В.,

за участю адвокатів Сенкевича В.І., Близнюка І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хоролу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» до ОСОБА_1 та фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації речових прав та визнання договору оренди землі поновленим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

У своїй заяві зазначив, що01 червня 2011 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7737 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :000:023:0021, що знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району. Даний договір був зареєстрований у Хорольському районному відділі Полтавської РФ центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2012 року за №01969.

Відповідно до п.8 вищезазначеного договору оренди, договір укладено на 5 років. Позивач вказує, що після закінчення строку дії договору він як орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач зазначає, що 02.02.2017 року він звернувся до ОСОБА_3 з листом-повідомленням про поновлення вищезазначеного договору та додав проект додаткової угоди.

27.03.2017 року позивач повторно звернувся до ОСОБА_3 з листом-повідомленням про поновлення вищезазначеного договору та додав проект додаткової угоди.

Як вказує позивач, жодної відповіді на вказані листи-повідомлення він не отримав, тому восени 2017 року позивач засіяв земельну ділянку, яка була передана йому за договором оренди від 01 червня 2011 року, а 27.04.2018 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер .

Позивач вказує, що право власності на земельну ділянку в порядку спадкування набув відповідач ОСОБА_1 , а тому 03 травня 2018 року позивач звернувся до нього з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додав проект додаткової угоди. Істотними умовами, що пропонувалися відповідачу, є строк дії договору уже не на 5, як було раніше, а 7 років, із збільшеною орендною платною у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки, відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

В подальшому позивачу стало відомо, що 25 квітня 2018 року відповідачі ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уклали договір оренди землі від 25 квітня 2018 року на вище зазначену земельну ділянку , кадастровий номер якої :000:023:0021, яка знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, з наступними істотними умовами договору, даний договір укладений на 7 років з дати його державної реєстрації, з орендною платою 10 % від нормативно грошової оцінки.

Позивач вважає, що вищезгаданими діями відповідач ОСОБА_1 порушив його переважне право на поновлення договору оренди землі на вищевказану земельну ділянку, а тому був вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Просив суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 01 червня 2011 року на строк 7 років визначивши орендну плату в розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 25 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та скасувати реєстрацію права оренди, що виникли за цим договором.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 26.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 07.12.2018 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про витребування доказів, а саме щодо: 1) витребування від Хорольського відділення Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області: інформації щодо нарахованих та виплачених доходів у вигляді орендної плати на користь ОСОБА_3 (орендодавець, ІПН НОМЕР_1 ) від Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» (орендар, ) за період з 2015 по 2018 рік включно із зазначенням дат нарахувань доходів та сплати податків за договором оренди землі від 01 червня 2011 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ Підприємство «Відродження»; 2) витребування від від Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження»: копій документів (відомостей) про нарахування та виплату орендної плати на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) від Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» () за період з 2015 по 2018 рік включно за договором оренди землі від 01 червня 2011 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ Підприємство «Відродження»; 3) витребування від комунального підприємства «Реєстраційна служба» інформації про те , чи було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право оренди чи інші речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :000:023:0021 станом на 01.12.2016 року, станом на 19.04.2018 року та станом на 25.04.2018 року, яка на праві власності належить ОСОБА_1 4) витребування від державного нотаріуса Хорольської державної нотаріальної контори інформації прол те, чи містять матеріали спадкової справи №56/2017 (номер у спадковому реєстрі 60285434) звернення чи повідомлення ТОВ Підприємство «Відродження» до Хорольської державної нотаріальної контори чи спадкоємця ОСОБА_1 про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:023:0021 перебуває в оренді у ТОВ Підприємство «Відродження»; - чи зверталося ТОВ Підприємство «Відродження» до Хорольської державної нотаріальної контори із повідомленням про пред`явлення вимог до спадкоємця ОСОБА_1 щодо реалізації переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 00 НОМЕР_3 0020; - чи існували на час видачі свідоцтва про право на спадщину ННВ 752777 (зареєстроване в реєстрі за номерами 574, спадкова справа №56/2017) будь-які обмеження чи зареєстровані речові права за іншими особами на земельну ділянку з кадастровим номером :00:023:0020, які передавалися у спадщину ОСОБА_1 .

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 04.03.2019 року у даній цивільній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача - товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» адвокат Сенкевич В.І. позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав та прохав відмовити в їх задоволенні.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 та його представник адвокат Близнюк І.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши представника позивача, відповідача ФОП Заїченка ОСОБА_6 та його представника адвоката Близнюка І.В. та з`ясувавши позицію відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

В силу ст. 2 Закону України Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (в редакції, що діяла на час укладання спірного договору).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі « договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

01 червня 2011 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,7737 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :000:023:0021, що знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району. Даний договір був зареєстрований у Хорольському районному відділі Полтавської РФ центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2012 року за №01969.

Відповідно до п.8 вищезазначеного договору оренди, цей договір укладено на 5 років.

Частина 1 статті 210 ЦК України гласить про те, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації .

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Анологічну правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, де вказано, що за змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що строк дії спірного договору оренди земельної ділянки , укладеного 01.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_3 закінчився 05.03.2017 року.

Судом встановлено, що 03.02.2017року (згідно поштової квитанції) , тобто не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, позивач звернувся до ОСОБА_3 з листом-повідомленням про поновлення вищезазначеного договору та додав проект додаткової угоди.

27.03.2017 року позивач повторно звернувся до ОСОБА_3 з листом-повідомленням про поновлення вищезазначеного договору та додав проект додаткової угоди.

Про те, що позивач належним чином двічі звертався з листом-повідомленням до ОСОБА_3 , вказують копії описів вкладення у цінні листи ,завірені печаткою пошти , та поштові квитанції про сплату за пересилку цінних листів (а.с.23,24,29,30). Судом встановлено, що відповідачами не надано суду належних доказів про отримання позивачем відповідей на вказані листи-повідомлення.

Восени 2017 року позивач засіяв вищевказану земельну ділянку, яка була передана йому за договором оренди від 01 червня 2011 року.

27.04.2018 року позивачу стало відомо з довідки Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право власності на земельну ділянку 20.04.2018 року набув відповідач ОСОБА_1 , а тому, протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку, а саме 03 травня 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_1 з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додав проект додаткової угоди. Істотними умовами, що пропонувалися відповідачу, є строк дії договору уже не на 5, як було раніше, а 7 років, із збільшеною орендною платною у розмірі 10% від нормативно грошової оцінки, що було передбачено діючим законодавством станом на 03.05.2018 року.

Про те, що позивач належним чином звернувся з листом-повідомленням до спадкоємця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 вказують копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та поштової квитанції(а.с.35,36).

25 квітня 2018 року відповідачі ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уклали договір оренди землі від 25 квітня 2018 року на вищезазначену земельну ділянку, кадастровий номер якої :000:023:0021, що знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, з наступними істотними умовами договору, даний договір укладений на 7 років з дати його державної реєстрації, з орендною платою 10 % від нормативно грошової оцінки.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_2 вказує, що листами від 23 квітня та від 22 травня 2018 року спадкоємець ОСОБА_1 висловив позивачу своє волевиявлення та вказав, що не бажає поновлювати дію раніше укладеного договору оренди землі.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів про направлення листа від 23 квітня 2018 року позивачу чи то поштою, чи іншим чином. Лист Микитенка ОСОБА_7 .О. від 22 травня 2018 року позивачем отримано, на що вказує копія відповіді позивача від 06.06.2018 року (а.с.40). Суд враховує, що лист від 22 травня 2018 року ОСОБА_1 направив позивачу вже після укладення ним із ФОП ОСОБА_2 договору оренди вищевказаної землі від 25 квітня 2018 року.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі «. Частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі « передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа повідомлення та проекту додаткової угоди.

Отже, орендар, яким є позивач , маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч.1-ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», то ч.6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки не передбачає звернення орендаря до орендодавця і переговори сторін щодо зміни істотних умов не проводяться.

Судом встановлено , що позивач, будучи орендарем, виконав вимоги , передбачені ч.1-ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі « ,оскільки він :1) належно виконував обов`язки за умовами договору; 2) про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк повідомив орендодавця не пізніше ніж за місць до спливу строку договору оренди землі, а саме 03.02.2017 року (згідно поштової квитанції а.с.24); після смерті орендодавця , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до спливу договору оренди землі,орендар, яким є позивач, повідомив про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку, а саме 03.05.2018 року ; 3)до листів повідомлень про поновлення договору оренди землі позивачем додано проект додаткової угоди (а.с.20-22,26-28,32-34); 4)умови договору : строк та розмір орендної плати позивачем було запропоновано відповідно до вимог діючого на той час законодавства;5)заперечень орендодавець не надав орендарю до укладення 25 квітня 2018 року ним нового договору оренди із ФОП ОСОБА_2 , а лише після того, а саме 22 травня 2018 року він повідомив позивача, що не бажає поновлювати дію договору.

Суд бере до уваги постанову Верховного суду України від 12.04.2005 року, в якій зазначено, що орендар може реалізувати надане йому переважне право на продовження строку дії договору оренди тільки в тому разі, коли після закінчення строку оренди орендодавець має намір передати об`єкт оренди іншій особі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , як спадкоємець померлого ОСОБА_3 , не мав наміру обробляти землю самостійно, а він мав намір передати об`єкт оренди - земельну ділянку ФОП ОСОБА_2 , що він і зробив, уклавши з ним договір оренди вищевказаної земельної ділянки.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивач дотримався процедури і строків, встановлених ч.1-ч.5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому є всі підстави для визнання поновленим вищевказаного договору оренди землі, а отже, і для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 25.04.2018 року між

ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 відносно земельної ділянки площею 2,7737 га ріллі, для товарного сільськогосподарського товариства, на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, кадастровий номер якої :00:023:0021, та для скасування реєстрації права оренди, що виникло за цим договором.

Вищевказаний висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду , наведених у Постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 384/648 /17-ц, від 17 жовтня 2018 року та 24 жовтня 2018 року у справах №391/ 378 /17-ц, № 395/ 1425/ 16-ц , у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №910/12017/17, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №541/831/17-ц та від 12.10.2016 року №6-1282цс16 та від 23.11.2018 року №6-2540цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №594/376/17ц та у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року по справі №384/648/17ц.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 13, 30, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.124 ЗК України, ст.ст. 3, 5-6, 16, 626-628, 631, 638-642, 649, 651, 653, 764, 777, 792 ЦК України, постановами Верховного Суду від 17 та 24 жовтня 2018 року у справі №391/378/17-ц, провадження № 61-1939вс18 (ЄДРСРУ №77397921) та у справі 395/1425/16-ц, провадження №61-7772св18 (ЄДРСРУ № 77312598), постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.01.2018 року у справі №910/12017/17, постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №541/831/17-ц та від 12.10.2016 року №6-1282цс16 та від 23.11.2018 року №6-2540цс16, постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі №594/376/17ц, постановою Верховного Суду від 20.09.2018 року по справі №384/648/17ц, провадження №61-13391св (ЄДРСРУ №76715496), суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» до ОСОБА_1 та фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації речових прав та визнання договору оренди землі поновленим, задовольнити повністю.

Визнати поновленим між Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» (37805, Полтавська обл., Хорольський р-н, вул. Жовтнева, 33/2, ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) як спадкоємцем після ОСОБА_3 , на строк 7 років визначивши орендну плату в розмірі 10 відсотків від нормативної - грошової оцінки земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки від 01 червня 2011 року щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,7737 га кадастровий номер якої :00:023:0021, що знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, який зареєстрований в Хорольському РВ Полтавської РФ «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 березня 2012 року за № 01969.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 25 квітня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) та ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), відносно земельної ділянки площею 2,7737 га ріллі, для товарного сільськогосподарського товариства, на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, кадастровий номер якої :00:023:0021, та скасувати реєстрацію права оренди, що виникли за цим договором.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи також через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Відродження», що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ,

Представник позивача: адвокат Сенкевич Володимир Іванович, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 67, оф.6,

Відповідач ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач фізична особа-підприємець Заїченко Микола Іванович, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Єньки,

Представник відповідача - фізичної особи-підприємця Заїченка Миколи Івановича : адвокат Близнюк Ігор Володимирович, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул.Першотравнева, 2-В, оф.201.

Повний текст судового рішення складено 18.10.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна