Справа №463/577/18
Провадження №2/463/269/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 14 на вул. Зрубова у м. Львові.

Позов мотивує тим, що вона зареєстрована та постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. Зрубова у м. Львові, який належить їй на праві власності. Крім неї у вищевказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі та інші особи, однак саме відповідачі трималий час не проживають за місцем реєстрації, не сплачують комунальні платежі, не несуть витрат по утриманню будинку, у звязку з чим у власника існують обмеження у здійсненні користування та розпорядження майном. З метою захисту своїх майнових прав просить позов задовольнити.

У судому засіданняі представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з наведених у позові мотивів, проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідачі у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибули із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання та розміщення інформації щодо справи на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua. Від них не надходили заяви про розгляд справи без їх участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власниками житлового будинку № 14 на вул. Зрубова у м. Львові, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 12).

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописку (а.с. 11) відповідачі є синами позивача та зареєстровані за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Зрубова у м. Львові, однак фактично за цією адресою з червня 2016 не проживають та не несуть витрат по утриманню та обслуговуванню будинку, що підтверджується актами складених комісією ЛКП «№ 507» та засвідчені свідками (сусідами-мешканцями будинків (особняків) № 16, № 12 на вул. Зрубова).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, про те, що відповідачі є членами сім'ї власника житлового будинку, однак у такому приміщенні, не проживають без поважних причин понад один рік, витрат по його утриманню не несуть, їх реєстрація перешкоджає власнику реалізації її прав на користування та розпорядження своїм майном, а відтак суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому їх задовольняє.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений нею за подання позову в розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України , -

ухвалив:

позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 14 на вул. Зрубова у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, м. Львів, вул. Зрубова, 14 (ос.);

Відповідач:ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, м. Львів, вул. Зрубова, 14 (ос.);

Відповідач:ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, м. Львів, вул. Зрубова, 14 (ос.).

Суддя В.Я. Мармаш