Справа №:753/8200/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В. вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя, скасування запису про припинення іпотеки, скасування запису про припинення обтяжень, -

в с т а н о в ив :

17 жовтня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю з Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя, скасування запису про припинення іпотеки, скасування запису про припинення обтяжень та 17 жовтня 2019 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Як вбачається з позовної заяви, остання підписана та подана до суду представником ОСОБА_2 .

До матеріалів позовної заяви на підтвердження повноважень ОСОБА_2 , долучено довіреність від 28 березня 2019 року яка видана Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, який діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року, а також на підставі наказу «Про виконання обовязків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію АТ «Дельта Банк» № 1-а від 05 жовтня 2015 року.

В той же час, дана довіреність не може бути прийнята в якості підтвердження повноважень представника позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 7 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено процесуальну дієздатність представника юридичної особи, а саме юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, зокрема, доповнено Основний Закон статтею 131-2, відповідно до частини першої, третьої та четвертої якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позовна заява від імені юридичної особи може бути подана керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи.

В той же час, до матеріалів позовної заяви не долучено належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність ОСОБА_2 , як представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в розумінні положень ст. ст. 58, 60 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, відсутні докази, які вказують на те, що ОСОБА_2 , є керівником ПАТ «Дельта Банк» або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені ПАТ «Дельта Банк», як і не долучено доказів на підтвердження адвокатської діяльності представника ОСОБА_3 , якими є Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, та відповідно договір про надання правової допомоги та ордер.

Крім цього, слід зазначити, що частиною другою статті ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, а також у малозначних справах. Так, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Разом з тим, дані винятки стосуються представництва лише в суді першої інстанції під час розгляду трудових спорів та малозначних справ у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України таке представництво здійснюється під час розгляду спору, а саме під час розгляду трудових спорів та малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного процесуального кодексу України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За вимог ч. 1 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Таким чином, вирішення питання про відкриття провадження у справі та відповідно вирішення питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З аналізу наведених положень закону можна дійти висновку, що представництво юридичної особи представником на підставі довіреності без надання доказів адвокатської діяльності можливе лише при вирішенні спору, тобто під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи).

Таким чином, позовна заява від імені юридичної особи може бути підписана та подана до суду керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи, а представництво інтересів юридичної особи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, у випадку відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, може здійснюватись представником повноваження якого підтверджуються та визначаються в довіреності.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача, - що є підставою для повернення позовної заяви позивачу відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 56, 60, 62, 185, 187, 260, 261, 277, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про визнання права іпотекодержателя, скасування запису про припинення іпотеки, скасування запису про припинення обтяжень,- повернути заявнику.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: