Провадження №2/155/127/19
Справа №155/1831/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про зняття арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до відповідача про зняття арешту на майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06 грудня 2018 року від працівників Горохівського РВДВС йому стало відомо, що відносно нього наявний не знятий арешт нерухомого майна (об'єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно), який виник 08 лютого 2010 року і обтяжувачем виступає ВДВС Горохівського РУЮ відповідно до постанови АА №608780. Також позивачу повідомили, що самого виконавчого провадження на даний час не існує, так як воно знищене по закінченню строку зберігання, а державний виконавець з займаної посади звільнилась, а тому зняти арешт останні не мають змоги. Вважає бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту протиправною, оскільки всю наявну в нього заборгованість ним було повністю погашено, а виконавчий документ повторно повернуто стягувачу ще 27 листопада 2015 року. Враховуючи викладене, просить суд зобов'язати Горохівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1, який було накладено згідно з постановою АА №608780 від 08 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції.

Представник позивача, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, однак в заяві до суду позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві та просив його задовольнити.

Представник відповідача, Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції серії АА №608780 від 08 лютого 2010 року було накладено арешт на все належне відповідачу ОСОБА_1 нерухоме майно.

Відповідно до інформації ВП-спецпідрозділ від 26 листопада 2018 року, виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 13 жовтня 2009 року за №2-572-09 про стягнення боргу в сумі 193009,27 гривень, боржником по якому виступає відповідач ОСОБА_1, завершено, виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 26 листопада 2018 року, відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить житлова квартира АДРЕСА_1 Дана квартира перебуває в обтяженні, тип обтяження - арешт нерухомого майна на підставі постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції Паляниці Н.О. серії АА №608780 від 08 лютого 2010 року.

Як вбачається з довідки Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції за №03-9-30/12156 від 07 грудня 2018 року, виконавчі документи за якими відповідач ОСОБА_1 виступає боржником, на виконанні відділу не перебувають. Згідно з даними спец розділу реєстру АСВП виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по якому було накладено арешт на все нерухоме майно було три рази пред'явлене до виконання, дата останнього повернення стягувачу - 25 листопада 2015 року, зняти арешт з нерухомого майна, накладеного на підставі даного виконавчого провадження неможливо у зв'язку із знищенням архіву за 2013, 2014 та 2015 роки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла станом на час вчинення вказаних виконавчих дій, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч.1, 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наявність заборон на рухоме та нерухоме майно, є порушенням наведених вище прав власника нерухомого майна, гарантованих йому державою Україна.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), який було накладено згідно з постановою АА №608780 від 08 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції.

На підставі керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Горохівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), який було накладено згідно з постановою АА №608780 від 08 лютого 2010 року відділом державної виконавчої служби Горохівського районного управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського районного суду Адамчук Г.М.