Справа № 136/1367/19
провадження № 2/136/431/19
РІШЕННЯ

іменем України

"29" жовтня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідач була зареєстрована у будинку як невістка, утім з 2014 року за зазначеною адресою не проживає, у зв`язку з чим позивач вважає, що остання втратила право на користування житлом, однак у добровільному порядку не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 01.08.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надала, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, встановив, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

За відомостями органу місцевого самоврядування (а.с.8), за адресою: АДРЕСА_1 , окрім позивача ОСОБА_1 , зареєстровані інші особи: син - ОСОБА_3 ; невістка ОСОБА_2 ; онука ОСОБА_4 .

Згідно Акту складеного депутатом Липовецької міської ради (а.с.7), судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , зареєстрована, але не проживає з 2014 року.

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача, такою, що втратила право користування належним їй житловим будинком.

За правилами статті 150 ЖК України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Наведене кореспондується із вимогами статті 383 ЦК України.

За змістом статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).

За правилами частини другої вказаної статті, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Судом встановлено, що відповідач приходиться позивачеві невісткою, у зв`язку із чим остання була вселена до належного позивачеві спірного житлового будинку, яка як власник цього майна надала право відповідачеві користуватись ним, утім з 2014 року остання за зареєстрованою адресою місця проживання не проживає, не несе жодних зобов`язань по утриманню нерухомого майна.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У той же час вимоги позивача про примусове зняття відповідача з реєстрації місця проживання суд вважає передчасними, оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV, який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Ураховуючи те, що при пред`явленні позову позивач була звільнена від сплати судового збору, суд присуджує його із відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспортні дані: серія НОМЕР_1 виданий 17.09.2002 Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області)) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко