Справа № 463/5681/18
Провадження № 2/463/487/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та додаткових витрат на дитину, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно до повного одуження дитини. Стягнення аліментів та витрат просить розпочати з липня 2018 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є спільний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач із сімї пішов та з вересня 2018 року коштів на утримання сина не надає. Виховання дитини та забезпечення їй належного рівня життя зумовлює значні витрати, а також витрати на одяг, їжу та інші необхідні речі. Крім того, малолітній ОСОБА_5 постійно хворіє, так як при народженні відбулась лівобічна мязева кривошия, що передбачає необхідність в постійній профілактиці, щоденних масажах, ЛФК, фізіотерапевтичному лікуванні, що зумовлює значні витрати на лікування не менше 2000,00 грн. щомісячно. Так як позивач не в змозі самостійно здійснювати витрати по утриманню та на лікування сина, а відповідач будучи особою працездатного віку та не маючи на своєму утриманні інших осіб, від утримання сина в добровільному порядку ухиляється, а тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з мотивів зазначених в позові. Просив при вирішенні даної справи врахувати не лише законодавчо закріплений обовязок батьків по утриманню дітей, а й мінімально передбачений розмір аліментів на дитину відповідного віку. Щодо підставності заявленої вимоги про стягнення додаткових витрат покликався на наявну в матеріалах справи медичну документацію.

Відповідач та його представник у судове засідання з розгляду даної справи не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутність, при прийнятті рішення просив врахувати наявний в матеріалах справи відзив на позов. Згідно наявного в матеріалах справи відзиву відповідач проти сплати аліментів на дитину не заперечив, однак не погодився із заявленим позивачем розміром таких, зазначив, що має змогу сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000,00 грн. Щодо сплати додаткових витрат на дитину заперечив з підстав недоведення позивачем їх понесення, а саме непредставлення відповідних платіжних документів.

Ухвалою судді від 22.10.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі - відкрито.

Заслухавши думку представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження (а.с.7).

З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що неповнолітній син проживає разом з матірю, позивачем по справі, та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач з вересня 2018 року жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що підтвердив і сам відповідач у поданому та долученому до матеріалі справи відзиві на позов, пояснивши це відсутністю постійного офіційного місця праці та відповідної нерухомості.

Крім того, як встановлено судом відповідач ОСОБА_4 на даний час офіційно не працює. Жодних відомостей про отримання ним офіційних доходів суду не представлено та до матеріалів справи не долучено.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини проголошує, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1-3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст.182 СК України закріплено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно положень ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум встановлено для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень;

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, а також законодавчо закріплений рівний обовязок батьків по утриманню дітей, який відповідач в добровільному порядку не виконує, та законодавчо передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а не з липня 2018 року як просить позивач, і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину суд вважає, що така також підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Оцінюючи вказані положення законодавства на предмет їх відповідності обставинам справи суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, приходить до висновку про мотивованість заявленої позивачем вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень представника позивача, даних в судовому засіданні, неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно хворіє, так як при народженні відбулась лівобічна мязева кривошия, що передбачає необхідність в постійній профілактиці, щоденних масажах, ЛФК, фізіотерапевтичному лікуванні, що зумовлює значні витрати на лікування, що стверджується долученими до матеріалів справи медичними документами (а.с.14-26).

Крім того, на підтвердження факту понесення витрат повязаних із лікуванням сина представником позивача долучено до матеріалів справи копії платіжних документів про здійснення витрат на ліки, масажі та ін.. (а.с.58-89).

Зважаючи на вищенаведене суд вважає достатнім та необхідним розміром додаткових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як позов задоволено частково, то з відповідача на користь держави слід стягнути 528,60 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів (75% від 704,80 грн.), а також 352,40 грн. судового збору за вимогу про стягнення додаткових витрат (50% від 704,80 грн.) .

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.ст.180-182,184,185 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ос.) до ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ос.) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та додаткових витрат на дитину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ос.) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ос.) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а у випадку зміни прожиткового мінімуму - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ос.) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ос.) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп. щомісячно і до повного одуження неповнолітнього ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ос.) на користь держави судовий збір в розмірі 528 (пятсот двадцять вісім) грн. 60 (шістдесят) коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 (ос.) на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 березня 2019 року.

Суддя: Шеремета Г. І.