КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/9215/2019 Головуючий в суді 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Унікальний №755/1981/17 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Панченка М.М.

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «МІТЕХ» на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «МІТЕХ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Пост Преміум», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «МІТЕХ» (далі - ТОВ «ФК «МІТЕХ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і просило ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір №220/F-В про відступлення права вимоги від 15.06.2007 року, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 .

Позивач ТОВ «МІТЕХ» своє звернення до суду мотивував тим, що спірний договір №220/F-В від 15.06.2007 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передбачає право нового кредитора ОСОБА_1 вимагати від третьої особи ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (далі - ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс») виконання зобов`язань за інвестиційним договором №220/F (про інвестування у житлове приміщення) від 16.11.2005 року, укладеного між ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» та ОСОБА_2 , а також право вимоги передачі у власність новому кредитору двокімнатної квартири АДРЕСА_5, побудованої за рахунок інвестиційних внесків, при умові сплати новим кредитором 100% інвестиційних внесків у розмірі 328.265 грн., в порядку та на умовах, передбачених овновним договором.

Між тим позивач ТОВ «МІТЕХ», оскаржуючи спірний договір зазначає, що первісний інвестор ОСОБА_2 на момент укладення спірного договору, не внесла будь-якої суми на оплату за інвестиційним договором №220/F(про інвестування у житлове приміщення) від 16.11.2005 року, а тому не набула права вимоги за цим договором і, відповідно, не набула статусу кредитора та не мала право переуступати вимоги, право на які вона не набула.

Крім того, позивач ТОВ «МІТЕХ» зазначив, що інвестиційний договір №220/F(про інвестування у житлове приміщення) від 16.11.2005 року укладений відповідачкою ОСОБА_2 з ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс» є незаконним, оскільки лише позивач ТОВ «МІТЕХ», як управитель Фонду фінансування будівництва, в силу Генерального договору від 12.09.2005 року, укладеного із забудовником ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс», приймає на себе виконання обов`язків щодо залучення коштів фізичних та юридичних осіб та акумулювання на своїх рахунках указаних коштів для здійснення інвестиційних операцій з фінансування капітальних вкладень у будівництво офісно-житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2019 року у позові відмовлено /т.2 а.с.153-158/.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТОВ «МІТЕХ» не є стороною спірного договору і при цьому цей договір не порушує права та обов`язів позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ «МІТЕХ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у позові.

Скаржник вважав, що спірний договір відступлення права вимоги №220/F-В від 15.06.2007 року, укладеного між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушує його права та обов`язки. Так, зокрема, в апеляційній скарзі ТОВ «МІТЕХ» послався на те, що він, як управитель Фонду фінансування будівництва є єдиним власником майнових прав на об`єкт інвестування, а тому саме він один мав право на залучення коштів фізичних осіб для інвестування через Фонд фінансування будівництва житлово-офісного комплексу по АДРЕСА_2 , та він один мав право на відчуження прав на об`єкт інвестування. У зв`язку з цим, дії третьої особи ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс», приймаючи інвестицію від ОСОБА_2 без згоди позивача, як управителя Фонду фінансування будівництва, є порушенням прав позивача.

Скаржник послався на те, що спірний договір переуступки прав вимоги призвів до існування негативних триваючих наслідків у вигляді передачі майнових прав (подвійного продажу майнових прав) на одне і те саме майно різним особам, що існували на момент зверненя позивача до суду.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи повідомленою про день та час розгляду справи, у судове за сідання не з`явилась, а тому, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ТОВ «МІТЕХ» та відповідача ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, 12.09.2005 року між ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс» (забудовник) та ТОВ «ФК «МІТЕХ» (Компанія - управитель фінансового Фонду будівництва) укладено Генеральний договір №1/гд, за яким Компанія прийняла на себе зобов`язання щодо залучення коштів фізичних та юридичних осіб (довірителів) для фінансування об`єкту будівництва офісно-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_3 , а також власних коштів за необхідністю.

16.11.2005 року ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс» уклало договір №220/F з фізичною особою відповідачкою ОСОБА_2 (інвестор) про інвестування у житлове будівництво, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.05.2007 року ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс» зобов`язувалось своїми силами і засобами, з використанням інвестиційних внесків Інвестора, збудувати і здати в експлуатацію та передати у власність Інвестору квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 84,75 кв.м., а Інвестор зобов`ячався внести інвестиції та прийняти новозбудовану квартиру у власність.

Сума інвестиційних внесків, яка визначена пунктом 4.1 указаного інвестиційного договору, складає 296.625 грн.

15.06.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір №220/F-В, за умовами якого ОСОБА_2 відступає, а новий інвестор ОСОБА_1 набуває право вимоги на належне первісному інвестору, згідно інвестиційного договору №220/F від 16.11.2005 року (про інвестування у житлове будівництво) щодо передачі у власність новому кредитору двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , побудованої за рахунок інвестиційних внесків у розмірі 328.265 грн. в порядку і на умовах, визначених основним договором.

Згідно Акту приймання-передачі від 15.06.2007 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 інвестиційний договір №220/F від 16.11.2005 року.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою.

А, згідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Оскільки первісний інвестор ОСОБА_2 не приступала до виконання умов інвестиційного договору, відповідачем ОСОБА_1 відповідно до платіжних доручень №169509 від 22.06.2007 року та №216281 від 30.07.2007 року сплачено на користь ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс» повну вартість інвестиції у розмірі 328.365 грн.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Херсонської області від 20.04.2017 року, залишеним в силі постановою Одеського апеляційного суду від 16.04.2018 року, які залишені без змін постановою Верховного Суду від 04.09.2018 року, задоволено позов ТОВ «ФК «МІТЕХ» про визнання недійсним інвестиційного договору (про інвестування у житлове будівництво) №220/F від 16.11.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ЗАТ «МІК «Інтерінвестсервіс».

Цим же рішенням припинене провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним договору №220/F-В від 15.06.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В подальшому, листом від 02.09.2015 року за вих.№42/4 ЗАТ«МІК «Інтерінвестсервіс» повідомив позивача ТОВ «ФК «МІТЕХ», що інвестиційний договір із ОСОБА_2 не укладався, грошові кошти за цим договором не отримував, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «МІТЕХ» звернулось до суду з цим позовом.

Вимагаючи визнання недійсності спірного правочину, позивач посилається на ч.2 ст.203 ЦК України і вважає, що ЗАТ«МІК «Інтерінвестсервіс» як сторона за спірним договором не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки в силу Генеральної угоди від 12.09.2005 року між ЗАТ «МІК«Інтерінвестсервіс» та ТОВ «ФК «МІТЕХ», не мала права здійснювати продаж інвестиційної нерухомості.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Як встановлено судом, позивач ТОВ «ФК «МІТЕХ» не є стороною договору відступлення прав вимоги і його права ніяким чином не порушені.

Посилання позивача на те, що указаний договір відступлення прав вимоги є негативним наслідком подвійного продажу спірної квартири (як Забудовником, так і Управилем Фонду фінансування будівництва) є безпідставними, оскільки переуступка прав вимоги за спірним договором ніяким чином не впливає на подвійний продаж однієї і тієї ж квартири, так як в разі неукладення спірного договору, право вимоги на спірну інвестиційну квартиру, в будь-якому випадку, залишалося б за первісним інвестором - ОСОБА_2 .

Дійшовши висновку про недоведеність позивачем порушення його будь-яких прав при укладенні відповідачами спірного договору відступлення прав вимоги, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у позові.

Так, погоджуючись з тим, що ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» порушила умови Генерального договору №1/гд від 12.09.2005 року, уклавши 16.11.2005 року договір (про інвестування у житлове будівництво) № 220/ F , в той же час наслідком цього не може бути порушення прав позивача ТОВ «ФК «МІТЕХ» при укладенні спірного договору відступлення прав вимоги за договором про інвестування у житлове будівництво, який вже визнаний недійсним в судовому порядку.

З урахування вище викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у позові за відсутності доводів порушення прав позивача.

В той же час, враховуючи, що судом першої інстанції одночасно застосовано таку підставу для відмови в позові, як пропуск позивачем строку позовної давності, колегія суддів вважає за правомірне змінити мотивувальну частину рішення, виключивши посилання на пропуск позивачем строку позовної давності, а в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія «МІТЕХ» задовольнити частково.

Змінити рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 12 квітня 2019року, виключивши із мотивувальної частини посилання на застосування строку позовної давності, а в решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді