СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№ 4-с/759/146/19
ун.№ 2-2643/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника адвоката Воробей І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Святошинського РВ ВДВС ГТУЮ у м. Києві Белан Ігор Васильович на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просив поновити строк для оскарження постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Белана І.В. про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 22.11.2018, винесеної у виконавчому провадженні №26152768; визнати незаконними дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Белана І.В. та скасувати зазначену постанову. В обґрунтування своєї скарги зазначив, що в провадженні Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №26152768 від 31.01.2011 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2643 від 28.03.2011, виданого Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення з скаржника на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 31.01.2011 та до досягнення повноліття дитини. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 10 липня 2019 року, скаржник дізнався про існування постанови про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 22.11.2018, складеної головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Беланом І.В. Таким чином, при винесенні постанови від 22.11.2018 державним виконавцем не було враховано, що професія водія є для скаржника одним з джерел забезпечення засобів для існування. У зв`язку з чим, звернувся до суду із скаргою, яку просить задовольнити при цьому також просить поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.09.2019 було задоволено клопотання скаржника та витребувано матеріали виконавчого провадження (а.с.62).

В судовому засіданні скаржник та представник скаржника заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі, наголошували на необхідності розгляду скарги без очікування матеріалів виконавчого провадження, з огляду на строки розгляду. Зазначили, що вважають, що мають докази на підтвердження своїх тверджень.

Державний виконавець Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, витребувані копії матеріалів виконавчого провадження до суду не надав, причини неявки не повідомив (а.с. 53, 56, 65, 66).

Стягувач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила (а.с. 54, 57, 64).

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця.

Вислухавши пояснення скаржника та його представника, розглянувши аргументи скаржника в межах підстав скарги, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах скарги, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №26152768 від 31.01.2011 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-2643 від 28.03.2011 року, виданого Святошинським районним судом м. Києва, про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 31.01.2011 та до досягнення повноліття дитини.

Відповідно до копії трудової книжки, 02.05.2018 скаржника прийнято на посаду водія автотранспортних засобів, наказ № 26-К від 27.04.2018 року (а.с. 68).

Згідно з копією трудової книжки скаржник звільнився з роботи за власним бажанням, наказ №66-К від 08.02.2019 року (а.с .68).

22.11.2018 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Беланом І.В. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника - заявника у справі у праві керування транспортними засобами (а.с. 48).

Матеріали справи, так само як і відкриті дані з Автоматизованої системи виконавчого провадження не містять доказів направлення скаржнику копії оскаржуваної постанови. У зв`язку з чим, відсутні спростування того факту, що скаржнику про існування оскаржуваної постанови стало відомо 11.07.2019, у зв`язку з чим, пропущений процесуальний строк на звернення зі скаргою підлягає поновленню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Правовідносини, які склалися між заявником та посадовою особою, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Дане застереження не може бути прийнято до уваги судом при вирішенні цієї справи не тільки тому, що державному виконавцю при винесенні постанови не було відомо про існування обставин, передбачених ч.10 ст.71 Законом України «Про виконавче провадження», які забороняють йому виносити постанову при наявності цих обставин, а тому, що заявник не довів суду, що він був позбавлений основного законного джерела засобів для існування.

Більше того, в обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків на оскарження вказаної постанови скаржником було повідомлено, що про існування вказаної постанови він дізнався лише при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 10.07.2019, тоді як звільнився за власним бажанням ще 08.02.2019. Відповідно, звільнення скаржника не є пов`язаним з оскаржуваною постановою.

Також, скаржником не надано жодних підтверджень щодо того, що на даний час він має бажання влаштуватись на роботу водієм, що вказана професія є єдино можливим видом заробітку для скаржника. Також не надано жодних доказів, щодо вчинення скаржником дій, спрямованих на погашення існуючої заборгованості зі сплати аліментів, про яку йде мова в постанові держвиконавця.

Відповідно до ч. 9 п. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла до 07.03.2018 року) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Державний виконавець при винесенні постанови щодо обмеження прав боржника за виконавчим провадженням діяв відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», так як сукупний розмір заборгованості заявника зі сплати аліментів станом на 22.11.2018 року перевищував суму відповідних платежів за шість місяців та становив 171943,34 грн., що підтверджується копією постанови (а.с. 48). Доказів зворотнього до суду не надано.

Отже, державний виконавець діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, аналізуючи докази надані ОСОБА_1 на підтвердження обставин викладених в скарзі, щодо дій приватного виконавця з винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, яка була предметом оскарження, з урахуванням предмету та підстав скарги, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови не містять порушень вимогу Закону України «Про виконавче провадження».

За цих підстав, на даний час відсутні порушення прав боржника, що стверджує необґрунтованість вимог скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 259 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головний державний виконавець Святошинського РВ ВДВС ГТУЮ у м. Києві Белан Ігор Васильович на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали буде складено 1 листопада 2019 року.

Суддя Ю.В. Войтенко