Справа № 509/2965/18
Провадження № 2/522/8393/19
УХВАЛА

30 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 . заявив відвід судді Бондарю В.Я., подавши відповідну заяву. Відтак, вказав, що під час розгляду справи по суті виникли обставини, що викликають сумнів в упередженості судді Бондаря В.Я.. В обґрунтування заяви відзначив, що представник відповідача ОСОБА_3 25.02.2019 року надав відзив на позовну заяву в якому вказав: «Як вбачається з Акту на відключення за №4910 від 14.01.2015 р та Акту на відключення за реєстр. № 24 від 25.07.2017 р. під час складення перевірки комерційного ВОГ був відсутній споживач». З тексту відзиву видно, що відповідач має обидва акти, проте вказаний акт не надавався сторонами. Суд під час підготовчого засідання не вказав на необхідність подання такого акту. 04.09.2019 року представник позивача звернув увагу суду на те, що під час надання пояснень представник відповідача всупереч своєму відзиву заперечує обізнаність відповідача про відключення газу. Суд за своєю ініціативою звернувся до відповідача з питанням чи просить він поновити йому строк на подачу клопотання та чи наполягає на клопотанні про відмову від визнання обставин, які раніше визнавав. Представник відповідача не наводячи причин своєї відмови, просив поновити строк на подання клопотання. Суд не видалючись до нарадчої кімнати, не з`ясувавши причин відмови від визнання обставин, задовольнив клопотання представника відповідача про відмову від визнання вказаних обставин.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді.

Суд, дослідивши заяву про відвід, заслухавши пояснення учасників справи, вважає, що вона не обґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК України), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК України).

На думку заявника суддя упереджений, у зв`язку з тим, що задовольнив усне клопотання представника відповідача та роз`яснив йому право на поновлення процесуального строку на подачу клопотання.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

Таким чином, необхідність подачі доказів, та вказання на обставини, що входять до предмету доказування не є обов`язком суду, а лише його правом.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Згідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Частиною 4 ст. 259 ЦПК України передбачено, що ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Таким чином, постановлення суддею ухвали, без виходу до нарадчої кімнати (протокольної ухвали), жодним чином не порушує права сторін та не вказує на упередженість судді.

Згідно ч. 2 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Тому, заявлення представником відповідача клопотання в усній формі також не вказує на упередженість судді, тим паче враховуючи відсутність прямо передбаченої необхідності подання письмової заяви про відмову від визнання обставин.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Бондаря В.Я., визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого по справі судді.

Як вказує сам заявник та вбачається з його заяви, доводи ОСОБА_2 зводяться по суті до незгоди з процесуальним діями судді.

Частиною 3 статті 214 ЦПК України закріплено, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Заявник ОСОБА_2 жодних заперечень щодо дій головуючого не наводив, а не погоджуючись таки з діями головуючого подав заяву про його відвід.

Доказів сумніватися в неупередженості та об`єктивності представлено не було.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Бондаря В.Я. при вирішенні даної цивільної справи.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на те, що заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає що наявні правові підстави для зупинення провадження в справі та передачі справи до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Бондаря В.Я.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Одесагаз» - адвоката Веселова Олександра Вікторовича про відвід судді.

Зупинити провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого природного газу.

Заяву про відвід передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 30.10.2019 року.

Суддя В.Я. Бондар