УХВАЛА

"30" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Чередник В.Є.

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу 640/17189/19 (6/953/303/19) за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ :

29.10.2019 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане подання, в якому приватний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України фізичну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на строк до виконання зобов`язань за судовим рішенням по справі №640/17189/18 від 16.04.2019 року, що виконується у зведеному виконавчому провадженні №59841562.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. знаходяться виконавчі листи № 640/17189/18, видані 18.07.2019 року Київським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 355 401 грн. 95 коп. та судового збору в сумі 3 554 грн. 02 коп.

19.08.2019 р. приватним виконавцем було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів (ВП № 59841101 та ВП № 59840715) та накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу.

19.08.2019 р. ВП № 59841101 та ВП № 59840715 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 59841562.

Приватним виконавцем з метою здійснення примусового виконання виконавчих документів направлені запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ГУ Державної міграційної служби в Харківській області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Відповідно до наданих відповідей установ, до яких вчинялися запити та направлялися вимоги про надання інформації, встановлено, що у боржника відсутні джерела доходу та рахунки у банківських установах; інформації про місце роботи не знайдено; транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Відповідно до інформації ГУ ДМС України в Харківській області боржник, документувався паспортами громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник неодноразово перетинав кордон України.

Місце проживання боржника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану адресу боржнику неодноразово направлялися вимоги, якими приватний виконавець зобов`язував з`явитися до нього та надати пояснення щодо невиконання рішення суду. Боржник проігнорував дані вимоги.

Крім того, шляхом користування відомостями відкритих реєстрів з`ясовано, що боржник є керівником ПП «Торанто» (). На адресу даної юридичної особи також було направлено вимогу для ОСОБА_1 Відповідь ні від юридичної особи, ні від боржника не надійшла.

29.08.2019 р., 19.09.2019 р. з метою виявлення, опису та арешту рухомого майна боржника здійснено виїзд за зареєстрованим місцем проживанням боржника. Боржника за вищевказаною адресою не виявлено. Доступу до квартири не надано. Майновий стан боржника перевірити не виявилося можливим.

З вищевказаного випливає, що боржник ОСОБА_1 : не надає приватному виконавцю інформацію щодо свого місця проживання та джерел доходів і не виконує інших своїх обов`язків як сторони виконавчого провадження; отримує неофіційний дохід (про що свідчать неодноразові перетинання кордону), однак приховує інформацію про такий дохід; має реальну можливість виконати судове рішення, однак ухиляється від такого виконання, у зв`язку з чим приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, у поданні просив розглянути подання за його відсутності на підставі наявних матеріалів у справі.

Згідно положень ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, вивчивши доводи подання, перевіривши матеріали справи, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. знаходяться виконавчі листи № 640/17189/18, видані 18.07.2019 року Київським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 355 401 грн. 95 коп. та судового збору в сумі 3 554 грн. 02 коп.

19.08.2019 р. приватним виконавцем Бабенко Д.А. винесено постанову про відкриття виконавчих проваджень, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.

Копії вказаних постанов було направлено боржнику, однак відомостей щодо отримання ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчих проваджень суду не надано.

19.08.2019 року ВП № 59841101 та ВП № 59840715 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 59841562.

19.08.2019 р. приватним виконавцем Бабенко Д.А. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 394851,57 грн.

Приватним виконавцем з метою здійснення примусового виконання виконавчих документів направлені запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ГУ Державної міграційної служби в Харківській області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Відповідно до наданих відповідей установ, до яких вчинялися запити та направлялися вимоги про надання інформації, встановлено, що у боржника відсутні джерела доходу та рахунки у банківських установах; інформації про місце роботи не знайдено; транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

Місце проживання боржника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану адресу боржнику неодноразово направлялися вимоги, якими приватний виконавець зобов`язував з`явитися до нього та надати пояснення щодо невиконання рішення суду. Боржник проігнорував дані вимоги.

Однак, матеріали справи не містять жодного підтвердження отримання боржником документів приватного виконавця.

29.08.2019 р. приватним виконавцем Бабенко Д.А. складено акт приватного виконавця, згідно якого виїздом за адресою боржника доступу до квартири не надано, боржника не виявлено, майновий стан боржника перевірити неможливо.

19.09.2019 р. приватним виконавцем Бабенко Д.А. повторно складено акт приватного виконавця, згідно якого виїздом за адресою боржника доступу до квартири не надано, боржника не виявлено, майновий стан боржника перевірити неможливо.

Відповідно до інформації ГУ ДМС України в Харківській області від 23.09.2019 р., гр.. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортами громадянина для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 15.03.2019 терміном дії до 15.03.2029 року органом 6301 та серії FU НОМЕР_3 782606 від 12.04.2019 терміном дії до 12.04.2019 року органом 6301.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21.08.2019 р., громадянин України ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України з 16.04.2019 р., тобто з дати видачі виконавчого листа.

Приватним виконавцем з`ясовано, що боржник є керівником ПП «Торанто» (). На адресу даної юридичної особи також було направлено вимогу для ОСОБА_1 Відповідь ні від юридичної особи, ні від боржника не надійшла.

При цьому, приватним виконавцем не надано суду жодного доказу, який би підтвердив факт отримання вимоги для ОСОБА_1 співробітником ПП «Торанто» чи самим боржником.

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно статті 1 «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 12 ЦПК України щодо змагальності, наявність вини та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Статтею 33 Конституції України регламентовано, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері встановлений Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

За ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобіганню злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворішим заходом впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Для вирішення питання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника згідно до вказаних норм законів необхідними елементами є не тільки наявність у нього невиконаного зобов`язання, а також доведеність факту свідомого ухилення від виконання такого зобов`язання.

У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Наявність умислу (чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково) та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового рішення.

Також, відповідно ч.1. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно супровідних листів від 19.08.2019 р. боржнику та стягувачу направлено копії постанов про відкриття виконавчих проваджень від 19.08.2019 р., надано також копії поштових квитанцій, однак матеріали справи не містять даних про вручення боржнику ОСОБА_1 постанов про відкриття проваджень, як і не містять даних про вручення боржнику викликів приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, що ОСОБА_1 отримував документи від приватного виконавця, а факти наведені приватним виконавцем не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, факт умисного ухилення боржника від виконання рішення суду є недоведеним, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 124, 129 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст..12, 81, 263, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи ОСОБА_1 - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права в процесі виконавчого провадження на повторне звернення до суду зі спірного питання у випадку вжиття передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, та наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018

Суддя Чередник В.Є.