Справа 237/1358/18
Номер провадження 2/237/1447/19
01.10.19 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Ліпчанського С.М.,
при секретарі Бахтіяровій Н.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно,
06.04.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його родичка - ОСОБА_3 , з якою він проживав однією сім`єю понад п`яти років, а саме з 2000 року, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 7,56 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Красногорівської міської ради. За життя ОСОБА_3 заповіт не складала, інших родичів не мала.
Позивач стверджує, що на день відкриття спадщини позивач та спадкодавець проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, позивач, який постійно проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю, від спадщини не відмовлявся, то у відповідності до ст. 1268 ЦК України його слід вважати таким, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання за місцем її відкриття.
Позивач вважає, що він має право на спадщину, оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, а він, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на дань відкриття спадщини, на підставі ст. 1268 ЦК України, вважає себе таким, що прийняв спадщину. У зв`язку з вище наведеним у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою, адже сертифікат на право на земельну частку (пай) видається в одному екземплярі, оригінал якого втрачено.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, за участю його представника ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Відповідно до роз`ясень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Приписами п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту смерті ОСОБА_3 .
Відповідно заяв сусідів ОСОБА_4 , проживаючої в АДРЕСА_2 і ОСОБА_5 , проживаючої в в АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , проживаючого в АДРЕСА_4 , останні підтверджують сумісне проживання ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 по АДРЕСА_5 приблизно з 2000 року.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частини у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 понад п`ять років, та на момент смерті були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство.
Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265, 280-280 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1276 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 до Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жіночої статі, громадянка України, яка народилась в м. Костюковичи Могильовської області Республіка Білорусь, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області (Україна).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення виготовлений 01.10.2019 року.
Суддя С.М.Ліпчанський
Дата документу 01.10.2019