Справа № 583/2612/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації по оплаті комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка є співвласником 1/6 та 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому з 2017 року не проживає, зареєстрована за іншою адресою та не є користувачем комунальних послуг, зокрема, природного газу. Натомість позивач, є власником 1/6 та 2/9 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , проживає за вказаною адресою разом з дружиною та двома дітьми та одноособово сплачує за комунальні послуги. Так, за спожитий природний газ згідно показників лічильника ним сплачено 16994,46 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року, хоча, на його переконання, відповідачка має брати участь у таких витратах в розмірі, що відповідає розміру її частки у зазначеному житловому будинку та становить суму у розмірі 6608, 96 грн., яку і просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь.

Процесуальні дії у справі.

21.06.2019 року ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

02.07.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

15.07. 2019 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява про продовження процесуальних строків, в якій вона просила продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічного позову у справі.

16.07. 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області Бутко Л. Л. продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову, визначених ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.07. 2019 року, встановивши строк до 22.07. 2019 року.

Від відповідачки ОСОБА_2 22.07.2019 року надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги нею не визнаються, виходячи з того, що на даний час не існує будь-якого договору чи домовленості про порядок користування житловим будинком та оплати комунальних послуг. Зокрема, відповідно до правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 з одним із співвласників (користувачів) має бути укладено договір за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Враховуючи відсутність її згоди на укладення відповідного договору між позивачем та ТОВ «Сумигаз», вважає, що він є незаконним та відповідальність за наслідками отриманих послуг лежить повністю на сторонах договору. Крім того, на переконання відповідачки, сума пред`явлена до стягнення не відповідає дійсності, оскільки до її складу входять витрати позивача, понесені ним за спожитий природний газ, який використовувався ним для приготування їжі та підігріву води, а не лише за опалення будинку, про який зазначає позивач. Також ОСОБА_2 зазначає, що в користуванні позивача знаходиться більша площа будинку ніж належить йому.

22.07.2019 року відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила стягнути витрати за комунальні платежі з ОСОБА_1 в розмірі 6022,76 грн., із ОСОБА_3 розмірі 3441,59 грн. та надала клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення у вказаній справі.

24.07. 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відстрочено сплату судового збору ОСОБА_2 до ухвалення судового рішення у вказаній справі. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення витрат за комунальні платежі прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної компенсації по оплаті комунальних послуг ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 09.09.2019 року.

05.08.2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

06.08.2019 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , відповідно до змісту якої він спростовує доводи останньої стосовно споживання ним природного газу для приготування їжі, зазначивши, що його дружина готує їжу за допомогою мультиварки, використовуючи виключно електроенергію. Крім того, на його переконання, не заслуговують на увагу і доводи відповідачки за первісним позовом, щодо користування ним більшою площею житлового будинку, ніж у неї, оскільки житловий будинок наразі не поділений між співвласниками в натурі, тому поділ затрат на оплату комунальних послуг у відповідності до належних їм часток власності вважає вірним, а в разі незгоди на укладення договору на постачання природного газу, на його думку, остання має надати докази того, що природний газ нею не використовується.

23.10. 2019 року від ОСОБА_2 надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.10. 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення витрат за комунальні платежі у підготовчому судовому засіданні залишено без розгляду, а справу призначено до розгляду на 30.10. 2019 року.

30. 10. 2019 року відповідачка ОСОБА_2 надала додаткові пояснення, аналогічні її поясненням від 22.07. 2019 року в запереченні на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_5 . надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 , на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про що в справі мається довідка про доставку SMS (а. с. 97).

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить справу розглядати без його участі (а. с. 86).

Суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

За таких обставин відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Як вбачається з матеріалів справи сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , при цьому згідно технічного паспорту на житловий будинок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належать по 1/6 та 2/9 часток вказаного будинку кожному, а ОСОБА_3 2/9 частки (а.с.7).

Позивач у своїх доводах посилається на те, що відповідачка ОСОБА_2 комунальні послуги відповідно нарахувань до своєї частки у власності, зокрема, за спожитий природний газ, не сплачує, хоча частина житлового будинку, яка належить їй, є опалювальною. На підтвердження своїх доводів подав докази сплати за споживання природного газу на загальну суму 16 994,46 за період з жовтня 2018 року по травень 2019 року, з яких: 22.10.2018 сплачено 310,25 грн., 24.11.2018 664,94 грн., 30.12.2018 2747,20 грн., 22.01.2019 3791,87 грн., 03.03.2019 3669,76 грн., 25.03.2019 4321,00 грн. та 23.05.2019 1489,44 грн. Вказані докази суд бере до уваги як належні та допустимі, які не спростовано відповідачкою в установленому законом порядку (а.с.10-11).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Як передбачено ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що власник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями пов`язаними зі спільним майном.

З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку. Особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 156, 160 ЖК України витрати з утримання житла несуть власники та повнолітні члени сім`ї власника житла. Що стосується неповнолітньої дитини, то її витрати несуть батьки у рівних частках.

Окрім того, за змістом статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців квартири від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки в силу вимог ст. 162 ЖК України наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

За приписами ч.1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У своїх запереченнях ОСОБА_2 , крім того, посилається на відсутність укладеного між нею та ТОВ «Сумигаз» відповідного договору на постачання природного газу, що, на її думку, свідчить про відсутність у неї обов`язку сплачувати за спожитий газ.

З такими доводами відповідачки суд не може погодитися, оскільки вони направлені на уникнення відповідальності за порушення зобов`язання.

Відсутність укладеного договору ОСОБА_2 з ТОВ «Сумигаз» не звільняє відповідачку від обов`язку оплачувати надані їй послуги. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26.09.2018 № 750/12850/16-ц.

Як зазначається сторонами, частки співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 реально не виділені, особові рахунки між ними не розділені, поряд з цим ТОВ «Сумигаз» надавало споживачам зазначеного житлового будинку послуги з постачання природного газу, про що свідчать надані позивачем копії повідомлень про сплату за газ за жовтень, листопад 2018 року та лютий, квітень 2019 року, направлені за адресою місця реєстрації позивача, а також додані квитанції про сплату за надані послуги з газопостачання.

Зі змісту позову та з письмових заперечень ОСОБА_2 вбачається, що між сторонами мається спір зі сплати комунальних платежів.

З матеріалів справи встановлено, що 21. 12. 2015 року ОСОБА_2 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1 , на опалюваний період з листопада 2015 року по жовтень 2016 року. Вказана обставина також встановлена постановою Верховного Суду від 31.07. 2019 року у справі №583/168/17, яку надала відповідачка, а тому вказана обставина відповідно до положень ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню (а. с.74-84).

Ствердження відповідачки щодо того, що позивачем використовується більша площа вказаного будинку ніж належить йому, то суд зазначає, що розмір коштів визначається відповідно до часток співвласників у будинку.

Враховуючи, що докази, надані позивачем у обґрунтування позову, відповідачкою не спростовані, суд вважає їх належними та допустимими, а у сукупності достатніми для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 суми коштів за спожитий природний газ, що відповідає її частці у спільній частковій власності.

Позивачем при подачі позову не здійснено розрахунок розміру матеріальної компенсації, в зв`язку з чим суд наводить свій розрахунок. Так, беручи до уваги частки кожного з співвласників судом встановлено, що їх частки у відсотковому співвідношенні складають: 39% - частка ОСОБА_1 , 39% - частка ОСОБА_2 та 22%- частка ОСОБА_3 .

Таким чином, з урахуванням часток кожного із співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 та проведеною оплатою ОСОБА_1 за спожитий природний газ на загальну суму 16 994,46 грн., до сплати підлягає сума у розмірі 6 627,87 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також 3 738, 78 грн. з ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних у передбачених цим кодексом випадках.

Позивачем заявлена сума до стягнення з ОСОБА_2 6608,95 грн., а тому, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 6608,95 грн. в межах заявлених вимог в рахунок відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 як оплату за спожитий природний газ власниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 , як співвласника житлового будинку АДРЕСА_1 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 6608,95 грн., сплачених останнім за спожитий природний газ та нарахованих згідно даних лічильника на всіх співвласників зазначеного житлового будинку, що не порушує розумний баланс інтересів сторін.

Стосовно судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК Україниз відповідачки ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у виді слати ним судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 130, 141, 247, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 компенсацію по оплаті комунальних послуг в розмірі 6608, 96 грн. та понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн., а всього 7377, 36 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 01 листопада 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко