30.09.2019 Єдиний унікальний номер 205/5081/19
Єдиний унікальний номер судової справи:205/5081/2019
Номер провадження: 2/205/2168/2019
30 вересня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав, -
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, вона зОСОБА_2 (далі - Відповідач) проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2009 року. Від спільного життя мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30 квітня 2014 року і до його повноліття, на користь матері, ОСОБА_1 . Однак, жодного платежу за всі роки після винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина відповідачем здійснено не було. Відповідач протягом шести років не приймає участі у вихованні дитини, не виконував та не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до свого сина та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення норм моралі, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною, не цікавиться життям і навчанням своєї дитини, а також, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні до його малолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.36). Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, також в судове засідання не з`явилася, надала суду заяви в яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.46).
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ними причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії № НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 27.07.2010 року (а.с.8).
Матеріалами справи підтверджено, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували, мешкали однією сім`єю до серпня 2013 року.
Судом також встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка займається вихованням та матеріальним утриманням сина.
Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для дитини створені необхідні умови для проживання, навчання, відпочинку та розвитку.
Згідно з характеристикою, виданою КЗО «СЗШ № 93» ДМР, в якій навчається ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено, що дитину виховує мати та вітчим - ОСОБА_4 , які цікавляться навчанням хлопчика, відповідально ставляться до його виховання, відвідують батьківстві збори (а.с.16).
Відповідно довідки-розрахунку, виданою Новокодацьким відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 103 403 (сто три тисячі чотириста три) грн. 00 коп.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.39-40).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Вказані фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
При цьому, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.
Зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком дитини, не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також враховуючи що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та в його діях вбачається винна поведінка відносно дитини, суд доходить висновку що відповідач свідомо нехтує батьківським обов`язками та відмовляється приймати участь в житті своєї дитини. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вжиття таких крайніх заходів як позбавлення батьківських прав відповідає саме інтересам дитини, оскільки забезпечить його розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, та ґрунтується на законі і є пропорційним заходом реагування на поведінку відповідача.
Суд також не вбачає підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а лише вважає за доцільне, роз`яснити останньому положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.
Таким чином, враховуючи інтереси дитини, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні до його малолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню.
Позбавляючи відповідача батьківських прав суд виходив з того, що останній характеризується негативно, протягом тривалого часу не займається утриманням, вихованням та навчанням дитини, під час розгляду справи не змінив своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про відсутність в нього наміру займатись вихованням та утриманням своєї дитини.
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду даної цивільної справи по суті, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 430 ЦПК України, суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління - служба у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , був зареєстрован за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.