Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/1463/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника Чаплинської РДА ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_7, третя особа Новозбурївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області, державний нотаріус Чаплинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, служба у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації, про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до Чаплинського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_7, третя особа Новозбурївська сільська рада Голопристанського району Херсонської області, державний нотаріус Чаплинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, служба у справах дітей Чаплинської районної державної адміністрації, про тлумачення заповіту в якому просила суд здійснити тлумачення заповіту складеного ОСОБА_9 20.10.2017 року, який було посвідчено сільським головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_10.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначила, що 20 грудня 2017 року померла ОСОБА_9, яка за життя 12 жовтня 2017 року склала заповіт, згідно якого заповідала належне їй майно - державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956 ОСОБА_5. Коли позивач, звернулася із заявою до державного нотаріуса, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після померлої ОСОБА_9 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, так як в заповіті зазначено про те, що спадкодавець заповів державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956, тобто, як вважає нотаріус заповідалася не земельна ділянка, а документ, який підтверджує право власності на вказану земельну ділянку. Виходячи зі справжньої волі спадкодавця, визначеної у заповіті, просила здійснити тлумачення зазначеного заповіту, щодо складу спадкового майна, охопленого ним та розтлумачити яке саме майно заповіла ОСОБА_9 ОСОБА_5

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнили позовні вимоги та просили суд розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_9, посвідченого 12 жовтня 2017 року сільським головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №251, таким чином, що ОСОБА_9 заповіла на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку, площею 12.33 га., що розташована на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №087956 від 20.03.2003 року.

ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник за дорученням про надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову та при вирішенні даного питання покладалися на розсуд суду.

Представник Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, державний нотаріус Чаплинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник Чаплинської районної державної адміністрації Херсонської області за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засідання не заперечувала проти задоволення позову та при вирішенні даного питання покладалася на розсуд суду

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №245415 від 26.12.2017 року, виданого Чаплинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_9 померла 20 грудня 2017 року.

Відповідно до заповіту від 12 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №251, посвідченого сільським головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_10І, ОСОБА_9 заповідала державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956, площею 12.33 га., яка знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_9 мала право приватної власності на земельну ділянку площею 12.33 га., що знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

З огляду на викладене вбачається, що до складу спадщини померлої ввійшла вказана вище земельна ділянка.

Між тим, як вбачається зі змісту заповіту, у ньому сформовано загальні, не ідентифіковані відомості про спадкове майно, і не йдеться конкретно про право на земельну ділянку.

Вирішуючи питання на основі наданих доказів та відповідних пояснень, суд приходить до висновку, що в даному випадку існує неоднозначність у питанні наявності спадкових прав Позивача щодо земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема спадкової справи, витребуваної у державного нотаріуса Чаплинської державної нотаріальної контори №23/2018, ОСОБА_5 07 лютого 2018 року, у встановленому законом порядку, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що нею надано неналежним чином оформлений заповіт, посвідчений на її імя. Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою відмови є невідповідність майна, що заповідав спадкодавець у заповіті, майну, що ввійшло до складу спадщини. Так,

заповітом від 12.10.2017 року померла заповіла позивачеві державний акт на право на земельну ділянку, серії ХС №087956 - документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку, площею 12.33 га., що знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, а не земельну ділянку.

За змістом ст.. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини спадкоємцями.

У разі спору тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст.. 213 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст.. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з аналізу положень норм ст.ст.213 та 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч.2 ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_9, складаючи заповіт на користь ОСОБА_5, станом на 12.10.2017 року мала право на земельну ділянку, площею 12.33 га., що знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Відповідно до ст.. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, якій можуть йому належати в майбутньому.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що даний заповіт дійсно викликає питання у спадкоємця і має суперечливий характер щодо складу спадкового майна, яке підлягає успадкуванню, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне уточнити його зміст (здійснити його тлумачення).

Отже, встановивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заповіт, посвідчений 12 жовтня 2017 року сільським головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_10І,, зареєстрований в реєстрі за №251, складений ОСОБА_9, яка померла 20 грудня 2017 року, слід тлумачити як виявлення її волі заповісти ОСОБА_11 належну їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956, земельну ділянку, площею 12.33 га., що знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

При цьому, суд розцінює заповіт ОСОБА_9 як документ, який надає право Позивачу претендувати на спадщину у вигляді земельної ділянки площею 12.33 га., що знаходиться на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, на яку спадкодавець мав право власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ХС №087956.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_9, складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю, щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі її смерті позивач успадкує не державний акт на право власності на земельну ділянку, а саме земельну ділянку, на яку вона мала право власності згідно вказаного державного акту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.. 213, 1233, 1256 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 - задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_9 та посвідченого 12 жовтня 2017 року сільським головою Новозбурївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за №251, таким чином, що ОСОБА_9 заповіла на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку, площею 12.33 га., що розташована на території Скадовської сільської ради Чаплинського району Херсонської області та належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №087956 від 20.03.2003 року .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко