ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
2/622/112/19
Справа № 622/1338/18 р.

22.03.2019 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Шабас О.С.,
за участю секретаря Бойко І.О.,
05.12.2018 року позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. В розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини; стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання позивача ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позову зазначила, що 15 вересня 2017 року у сторін народилася донька ОСОБА_3. Десь біля півроку з дня народження дитини, відповідач покинув сімю та перестав надавати будь-яку допомогу. Наразі дитина проживає разом з матірю та за місцем проживання стоїть на обліку у дитячій поліклініці, а сама позивач стоїть на обліку у відділі соціального забезпечення, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача у вигляді аліментів.
У судове засідання позивач не з`явилася, надала до канцелярії суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи, який просила здійснювати без її участі.
Відповідач належним чином повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України про судові засідання 05.03.2019 року та 22.03.2019 року у судові засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи не надав.
Засобами електронного звязку до суду надійшла заява від особи, яка підписалася як ОСОБА_2, про слухання справи без участі вказаної особи, відповідно до заяви особа повідомила суд, що не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі ј частини від всіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проти стягнення аліментів на дружину заперечувала, оскільки вони проживали без реєстрації шлюбу. Проте вказана заява не була розглянута судом, оскільки її було подано неналежним чином без використання електронного цифрового підпису та створення електронного кабінету в електронній системі «Електронний суд», у відповідності до наказу ДСА України від 22.12.2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах», про що було повідомлено заявника.
У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
15 вересня 2017 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3, про що, 13.10.2017 року Малорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, складено актовий запис № 04 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії I-ВЛ № 501413 (а.с. 8).
Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, з 21.11.2017 року по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 579 від 21.11.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Малорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області (а.с.9).
Як вбачається з довідки в.о. старости Малорогозянського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради ОСОБА_4 та головного спеціаліста ОСОБА_5 від 09.11.2018 року № 432 ОСОБА_1 дійсно зареєстрована на території Малорогозянського старостинського округу Золочівської селищної ради в с. Вільшанське, вул. Степна, 54 Золочівського району Харківської області і її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає разом з матірю.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними положеннями Конституції України, Сімейного Кодексу України.
Стаття 21 СК України передбачає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.
Стаття 84 СК України регламентує право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини:
1. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.
2. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
3. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.
4. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
5. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.
6. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
На підставі ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.ч. 1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відтак, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на утриманні матері ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 180 СК України відповідач ОСОБА_2, як батько в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини на момент пред`явлення позову не надає, у зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам закону та принципу справедливості та розумності, при його призначенні судом враховано положення ст. 182 СК України.
Враховуючи приписи ст. ст. 84, 21 СК України, виникнення права матері дитини на отримання аліментів від батька дитини, не на утримання дитини, а на утримання самої матері, повязано саме із статусом останньої. Таким чином, претендувати на утримання аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років може лише жінка, що перебувала у зареєстрованому у органі державної реєстрації актів цивільного станушлюбі із батьком дитини, тобто дружина.
Оскільки позивач і відповідач ОСОБА_2 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.
На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.
Враховуючи, задоволення позову та той факт, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись вказаними нормами матеріального закону та ст.ст. 12, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ј частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 28 березня 2019 року .

Суддя О. С.Шабас