Справа № 28032019
Провадження № 2/0274/956/19
Рішення

Іменем України

28.03.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., позивача, представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства " Бердичівтеплоенерго" про зобов"язання укласти трудовий договір, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд визнати, що по відношенню до нього відповідач допустив дискримінацію при розгляді його заяв про працевлаштування; зобов"язати відповідача укласти з ним трудовий договір на посаду оператора котельні починаючи з 12 вересня 2018 року. Стягнути з КП " Беричівтеплоенерго" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до правил ч. 2 ст. 235 КЗпП України ; стягнути з відповідача понесені ним судові витати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 13.09.2018р., 14.09.2018 р., 27.09.2018 р., 08.10.2018 р., 12.10.2018 р. подавав відповідачу заяви про працевлаштування оператором котельні, однак працевлаштований не був, а отримував письмові відповіді про те, що прийом працівників не здійснюється, що вказує на те, що КП "Бердичівтеплоенерго" ухиляється від укладення трудового договору з ним. Системність дискримінації по відношенню до позивача підтверджується регулярними зверненнями до суду з позовами до КП " Бердичівтеплоенерго" в подібних справах. Зазначає, що КП " Бердичівтеплоенерго" приймало працівників на посаду оператора котельні з 12.10.2018 року, а з позивачем трудовий договір не уклали.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року у справі провадження відкрито, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 31-32).

10.01.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог за безпідставністю ( а.с.36-37).

15.01.2019 року позивач ОСОБА_2 подав відповідь на відзив ( а.с. 39).

21.01.2019 року відповідачем подано заперечення ( на відповідь на відзив) ( а. с. 42-43).

У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача - КП "Бердичівтеплоенерго" ОСОБА_1, проти позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що службові особи підприємства не відмовляли ОСОБА_2 у прийнятті на роботу, а лише ставили до відома, що на вказані дати прийом працівників на виконання обов'язків операторів котельні не здійснювався, тобто на час звернення ОСОБА_2 була відсутня підстава для укладення строкового трудового договору. При вирішенні питання про прийняття на роботу вони діяли у відповідності до законодавства України, укладання договору є правом, а не обов'язком відповідача, крім того на час подання та розгляду заяви позивача 12.09.2018 року вакансій на посаду - оператора котельні ще не було, працевлаштування працівників на посаду оператора котельні було здійснено 13. 10.2019 року .

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що 13.09.2017 р. та 14.09.2018 р. ОСОБА_2 подав до КП "Бердичівтеплоенерго" заяви, у яких просив прийняти його на роботу оператором котельні(а. с. 5).

20.09.2018 р. КП " Бердичівтеплоренерго" надало позивачу відповідь, у якій повідомило, що прийом працівників на виконання обов'язків оператора котельні станом на 13.09.2018 р. та 14.09.2018 р. не здійснюється(а. с. 8).

27.09.2018 р. ОСОБА_2 подав до КП "Бердичівтеплоенерго" заяву, у якій просив прийняти його на роботу оператором котельні(а. с. 9).

На вказану заяву КП "Бердичівтеплоенерго" надало відповідь у листі від 04.10.2017 р., у якому повідомило, що на даний час прийом працівників на виконання обов'язків оператора котельні не здійснюється(а. с. 10).

08.10.2017 р. ОСОБА_2 подав до КП "Бердичівтеплоенерго" заяву, у якій просив прийняти його на роботу оператором котельні(а. с. 11).

На цю заяву КП "Бердичівтеплоенерго" надало відповідь у листі від 10.10.2017 р., у якому повідомило, що час звернення ОСОБА_2 прийом працівників на виконання обов'язків оператора котельні не здійснюється (а. с. 12).

12.10.2018 року ОСОБА_2 подав до КП "Бердичівтеплоенерго" заяву, у якій просив прийняти його на роботу оператором котельні ( а.с. 13).

16.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою, згідно якої просив надати відомості за період з 01.09.2018 року по 16.10.2018 року, а саме : в якій кількості та коли видавалися направлення на проходження попереднього медичного огляду працівників на посаду оператора котельні; коли та в якій кількості на підприємство прийнято працівників на посаду оператора котельні; хто саме з працівників прийнятих на посади оператора котельні має висновки психофізіологічної експертизи та протоколи психофізіологічного обстеження з дозволом на виконання роботи оператора котельні. Також просив надати розмір середнього заробітку оператора котельні; вказати згідно чиїм рішенням розпочато опалювальний сезон у 2018 році; вказати причину чому не було укладено трудовий договір з ОСОБА_2 ( а.с.14)

На листи від 12.10.2018 року та 16.10.2018 року відповідачем було надано відповідь позивачу 18.10.2018 року ( а.с.15).

16.10.2018 року позивач звернувся з листом до Бердичівського міського центру зайнятості із листом, згідно якого просив надати інформацію коли КП " Бердичівтеплоенерго" подало заявки на набір працівників на посаду оператора котельні в період з 10.10.2018 року по дачу видачі довідки; якого числа були працевлаштовані працівники за поданими заявками( а.с.17).

На даний лист 17.10.2018 року Бердичівським міським центром зайнятості було надано відповідь , що інформація КП " Бердичівтеплоенерго" про попит на робочу силу ( вакансії) на посаду оператора котельні надійшла до Бердичівського міського центру зайнятості 12.10.2018 р. ( а.с. 16).

Між тим, судом також з'ясовано, що опалювальний період 2018/2019 рр. було встановлено з 15.10.2018 р. рішенням від 12.10.2018 р. № 335 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області(а. с. 41).

Рішення від 12.10.2017 р. № 335 Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області було отримано Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" 12.10.2018 р.

На посаду оператора котельні Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" були прийняті працівники з 13.10.2018 р., про що зазначено у листі від 15.02.2019 р. Бердичівського міського центру зайнятості.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 22 Кодексу законів про працю України передбачено, що забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров'я працівника можуть встановлюватись законодавством України.

Трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ст. 21 КЗпП).

Частиною першою, частиною другою статті 24 Кодексу законів про працю України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Судом встановлено, що набір працівників на посаду оператора котельні здійснювався Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" 12.10.2018 р., а відтак з ОСОБА_2 не міг бути укладений відповідний трудовий договір з 12.09.2018 року ( згідно позовних вимог), оскільки заяву про прийняття на посаду оператора ним було подано до КП " Бердичівтеплоенерго" 13.09.2018 р.

Крім того, як вбачається з заяви позивача від 13.09.2019 року він повідомив відповідача про те, що має належні документи на його ім"я, для оформлення на посаду оператора котельні.

Однак в порушення вимог ст. 24 КЗПП УКраїни позивач 13.09.2018 року не вчинив жодних необхідних дій для укладення трудового договору в письмовій формі, не надав належним чином оригінали всіх необхідних документів для працевлаштування.

Що стосується доводів позивача щодо дискримінації відносно нього при прийнятті на роботу відповідачем, то на думку суду, вони є безпідставними з наступного.

У відповідності до частини 2 ст. 81 ЦПК України, у справах про дискримінацію позивач зобов"язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце.

На думку суду, позивач, а саме на нього покладено надання доказів, які підтверджують, що дискримінація мала місце, не надав суду жодного доказу, що відносно нього в даному випадку дискримінація мала місце.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" не відмовляло необґрунтовано ОСОБА_2 у прийнятті на роботу 12.09.20198 року , оскільки заява про прийняття на посаду оператора котельні ним була подана лише 13.09.2018 року, а набір працівників на зазначені посади було здійснено 13.10.2018 року, відтак у задоволенні позовних ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.

Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу то вони також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Комунального підприємства " Бердичівтеплоенерго" про зобов"язання укласти трудовий договір відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2019 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко