Справа № 589/5007/17
Провадження № 2/589/155/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» про захист прав споживача, визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір № 01027 фінансового лізингу, укладений 30 листопада 2017 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг», стягнути з відповідача на його користь 22000 грн. На обґрунтування позову зазначив, що вказаний договір є нікчемним з огляду на порушення імперативних вимог щодо його обов'язкового нотаріального посвідчення. Крім того, зазначає, що договір підлягає визнанню недійсним також з тих підстав, що він порушує його права як споживача, оскільки в ньому містяться несправедливі умови.

Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав.

На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

30 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» укладено договір фінансового лізингу №01027, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Ravon R2» комплектації Comfort, обєм двигуна 1,25, тип КПП АТ, привід 4х2 у власність та передати його у користування позивачу на умовах, передбачених договором, а останній, у свою чергу, взяв на себе зобов'язання прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно з умовами договору. Вартість предмета лізингу 6961,33 доларів США, що становить на момент укладання договору 189000 грн з ПДВ.

Вказаний договір нотаріально посвідчено не було.

На виконання умов договору позивачем згідно наданого відповідачем рахунку 30 листопада 2017 року сплачено на банківський рахунок ТОВ «Сігма Автолізинг» 22000 грн авансового платежу за договором фінансового лізингу№01027, що підтверджується квитанцією 0.0.905703272.1. (а.с.19)

Аналізуючи правомірність укладеного правочину, суд вважає за необхідне зупинитися, передусім, на наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Ці положення не суперечать також ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», відповідно до якої відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору.

Отже, з урахуванням того, що на договір фінансового лізингу розповсюджуються норми Цивільного кодексу, які регулюють відносини з приводу найму (оренди), то у відповідності до ст. 799 ЦК України такий договір укладається у письмовій формі, а у випадку участі в ньому фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Статтею 215 ЦК України також проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Отже, нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як зазначено вище даний договір нотаріально не посвідчувався.

Таким чином, договір фінансового лізингу предметом якого є транспортний засіб, а сторонами договору фізична і юридична особа, всупереч положень ст. 799 ЦК не був посвідчений нотаріально, а тому він в силу положень ст. 220 цього ж Кодексу є нікчемним, що узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеним у постановах від 16 грудня 2015р. по справі №6-2766цс15 та від 19 жовтня 2016 року № 6-1551цс16.

Як було зазначено вище, згідно з приписами ст. 215 ЦК України нікчемний правочин не потребує визнання його недійсним судом.

При цьому, відповідно до п. 2.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину недійсним.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності до нікчемного правочину.

З вищенаведеного випливає, що з'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність та застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами по справі, недійсним, та, як наслідок, і задоволення похідної від цієї вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 22000 грн, сплачених за нікчемним договором лізингу.

При цьому, суд не вбачає необхідності надавати правову оцінку доводам позивача про наявність підстав для визнання даного договору недійсним, як оспорюваного, оскільки дані доводи не мають вирішального значення для правильного розгляду даного спору з огляду на попередні висновки суду про нікчемність договору фінансового лізингу. Визнання недійсними окремих положень договору, як оспорюваних, є недоцільною, оскільки договір вже є нікчемним і його недійсність в цілому встановлена законом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн 00 коп., від сплати якого позивача звільнено згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 220, 799, 806 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141,223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір № 01027 фінансового лізингу, який укладено 30 листопада 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» та ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» на користь ОСОБА_1 22000 грн, сплачених на виконання договору фінансового лізингу від 30 листопада 2017 року № 01027.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» на користь держави 1280 грн 00 коп судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг»,

-місцезнаходження: 02121, м. Київ, Харківське шосе, буд.182, ідентифікаційний код юридичної особи 41298109, р/р 2412.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_2