Єдиний унікальний номер 233/722/19 Номер провадження 22-ц/804/2577/19

Головуючий у 1-й інстанції Мартиненко В.С.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Азевича В.Б.,

суддів: Гапонова А.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 233/722/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2019 року (суддя Мартиненко В.С., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Костянтинівка Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (надалі ПАТ «Донецькоблгаз») про захист прав споживачів.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . В квітні та травні 2015 року відповідач всупереч показанням лічильника необґрунтовано нараховував обсяг спожитого газу, в зв`язку з чим за споживачем виникла заборгованість в розмірі 1 541 грн. 83 коп. Крім того, з лютого 2016 року по березень 2018 року відповідач нараховував розмір заборгованості за надані послуги з газопостачання без врахування знижки в розмірі 75 %, яку має чоловік позивача ОСОБА_2 як учасник бойових дій. Після проведеного перерахунку розміру заборгованості він має складати 4 028,97 грн. Щодо вказаної суми заборгованості може бути укладений договір реструктуризації, від укладення якого відповідач ухиляється. Просила зобов`язати ПАТ «Донецькоблгаз» здійснити перерахунок заборгованості за послуги газопостачання, спожиті за адресою: АДРЕСА_1 та укласти з нею договір реструктуризації заборгованості в розмірі 4 028,97 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Донецькоблгаз» визначити фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 квітня 2015 року по 31 травня 2015 року відповідно до показань лічильника за квітень 2015 року: попередні показання лічильника 32151, останні показання лічильника 32361, різниця 210 м куб.; за травень 2015 року: попередні показання лічильника 32361, останні показання 32379, різниця 18 м куб. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Донецькоблгаз» в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

ОСОБА_1 на вказане судове рішення подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що, оскільки середні норми споживання газу по Україні чи в окремих громадах не вирахувані на законодавчому рівні, то береться спожитий обсяг газу за опалювальний період по окремому особистому рахунку та ділиться на кількість місяців. Крім того, судом першої інстанції було порушено її право на застосування строку позовної давності. Також вважає, що відмова постачальника газу зробити перерахунок заборгованості з врахуванням норм діючого законодавства є порушенням її прав як споживача та є агресивною практикою, яка заборонена діючим законодавством, Законом України «Про захист прав споживачів».

Від ПАТ «Донецькоблгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , зазначаючи, що у споживача існує заборгованість, оскільки за особовим рахунком №4552 оплата за спожитий газ здійснюється у меншому розмірі ніж підлягає до сплати.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В частині 1 ст. 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Крім того, згідно із частиною 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в оскаржуваній частині і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини. Зі змісту апеляційної скарги випливає, що позивачем рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» надає послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Чоловік споживача ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Слов`янським ОМВК.

Сторонами визнається, що ОСОБА_2 користується 75-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами, зокрема газом, в межах середніх норм споживання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2019 року були витребувані докази, зокрема, у ПАТ «Донецькоблгаз» та у ОСОБА_1 докази щодо зняття та передання споживачем ОСОБА_1 газопостачальному підприємству фактичних показань лічильника газу, а також у відповідача - докази щодо здійснення газопостачальним підприємством контрольного зняття показань лічильника газу відносно періоду з 1 квітня 2015 року по 30 травня 2015 року за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до наданих на виконання вказаної ухвали суду сторонами доказів показання лічильника за квітень 2015 року, а саме: попередні показання лічильника 32151; останні показання 32361, різниця 210 м куб., споживач передав 26.05.2015 року, що підтверджується відповідною квитанцією за квітень 2015 року, копія якої надана позивачем. Показання лічильника за травень 2015 року, а саме: попередні показання лічильника 32161; останні показання 32379, різниця 18 м куб., споживач передав 25.06.2015 року, що підтверджується відповідною квитанцією за травень 2015 року, копія якої надана позивачем.

Відповідач не надав доказів на підтвердження здійснення газопостачальним підприємством за адресою: будинок АДРЕСА_1 контрольного зняття показань лічильника газу не рідше ніж 1 раз на 6 місяців за проміжок часу, до якого б включався період з 1 квітня 2015 року по 30 травня 2015 року. Про причини неподання доказів не повідомив.

Враховуючи те, що судом першої інстанції встановлено невиконання протягом спірного періоду часу обома сторонами своїх обов`язків щодо вчасного зняття показань лічильника спожитого природного газу, а також те, що відповідачем не було здійснено перерозподіл споживання природного газу на підставі показань, переданих споживачем у травні та червні 2015 року, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача визначити фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу за адресою позивача за період з 01.04.2015 року по 31.05.2015 року відповідно до показань лічильника за квітень 2015 року: попередні показання лічильника 32151, останні показання лічильника 32361, різниця 210 м куб.; за травень 2015 року: попередні показання лічильника 32361, останні показання 32379, різниця 18 м куб. А тому в цій частині суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги.

Крім того, сторонами були надані власні розрахунки заборгованості з врахуванням 75-процентної знижки плати за користування комунальними послугами, зокрема газом, в межах середніх норм споживання відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 03.03.2015 № 583 встановлені роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення (з урахуванням податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, тарифів на послуги з транспортування, розподілу і постачання природного газу за регульованим тарифом), у разі використання природного газу: для приготування їжі та/або підігріву води 7,188 грн. за 1 м3; для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води):у період з 01 травня по 30 вересня (включно) 7,188 грн. за 1 м3; у період з 01 жовтня по 30 квітня (включно): за обсяг, спожитий до 200 м3 природного газу на місяць (включно), 3,600 грн. за 1 м3;за обсяг, спожитий понад 200 м3 природного газу на місяць, 7,188 грн. за 1 м3.

Разом з тим, з розрахунку, наданого відповідачем суд першої інстанції встановив, що нарахування вартості наданої послуги з газопостачання здійснено з врахуванням ціни у період з 01 травня по 30 вересня (включно) 7,188 грн. за 1 м3; у період з 01 жовтня по 30 квітня (включно): за обсяг, спожитий до 200 м3 природного газу на місяць (включно), 3,600 грн. за 1 м3; за обсяг, спожитий понад 200 м3 природного газу на місяць, 7,188 грн. за 1 м3. Крім того, відповідачем була застосована 75-процентна знижка плати за користування газом до обсягів спожитого позивачем газу в межах середніх норм споживання.

Судом зазначено, що позивачем не спростовано розрахунок вартості наданих послуг з газопостачання, здійснений відповідачем, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції також дійшов висновку, що, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру заборгованості, позовні вимоги щодо зобов`язання ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» укласти зі споживачем ОСОБА_1 договір реструктуризації заборгованості в розмірі 4 028,97 грн. є необґрунтованим, а отже, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Зазначені висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила) розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Згідно з абз. 15 пункту 33 Правил газорозподільне підприємство зобов`язане проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків та подавати щомісяця газопостачальному підприємству персоніфіковані дані про фактичний обсяг спожитого природного газу за кожним споживачем.

Відповідно до пункту 10 Правил розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил).

Згідно із пунктом 5 частини 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Як зазначили Міністерство юстиції України у роз`ясненнях від 21.07.2014 року «Правовий статус ветеранів війни» та Комітет Верховної Ради України у справах ветеранів, учасників бойових дій, учасників антитерористичної операції та людей з інвалідністю у роз`ясненнях від 24.11.2017 року «Основні положення Закону України N 2203-VIII від 14.11.2017 «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо посилення соціального захисту учасників антитерористичної операції, учасників Революції Гідності та членів сімей загиблих таких осіб», площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім`ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім`ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.

В матеріалах справи є наданий позивачем розрахунок заборгованості з врахуванням 75-процентної знижки плати за користування газом.

Проте, суд першої інстанції правильно зазначив, що в вищевказаному розрахунку не враховано те, що 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами, зокрема газом, надається саме в межах середніх норм споживання, а також те, що розрахунок вартості наданих послуг з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та такими, що зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції.

Стосовно доводів скаржника про порушення її права на застосування строку позовної давності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

За статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Значення позовної давності полягає у стабілізації й упорядкуванні цивільно-правових відносин, зміцненні договірної дисципліни. Позовна давність надає особі чітко визначений, але цілком достатній строк для захисту свого права.

Однак, колегія суддів зазначає, що питання про обґрунтованість нарахованої суми оплати за надані послуги встановлюється при вирішенні іншого спору, де б вирішувалось питання про стягнення суми боргу за комунальні послуги, при вирішення якого суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаним фактам. В такому спорі споживач послуг мав би процесуальний статус відповідача у справі, та відповідно до ст. 267 ЦК України міг би заявити про сплив строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості. Отже, апеляційний суд відхиляє такі доводи апеляційної скарги.

Відносно вимог про зобов`язання відповідача укласти з ОСОБА_1 договір реструктуризації заборгованості апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

За статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно із частиною 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання комунальної послуги відновлюється в повному обсязі протягом наступного дня з дати повного погашення заборгованості за фактично спожиті послуги чи з дати укладення угоди про реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо розміру заборгованості, то позовні вимоги про зобов`язання ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» укласти зі споживачем ОСОБА_1 договір реструктуризації заборгованості в розмірі 4 028,97 грн. є необґрунтованим. А тому й в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки. Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

За пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. Оскільки в даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: В.Б. Азевич

А.В. Гапонов

О.В. Халаджи