Справа № 346/1103/19
Провадження № 2/346/1103/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Комашко А.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 29.06.2013 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому 07.11.2013 року народилася дочка ОСОБА_3. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на виховання дитини, сімейні цінності та сімейне життя загалом. Впродовж двох останніх років сторони не ведуть спільне господарство та спільно не проживають. Із вказаних причин сім'я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер, збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому вона просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею вказану малолітню дитину сторін, а також залишити позивачу прізвище «Мосейчук». Позивач також просила присудити з відповідача на її користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 01.04.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в її відсутності, а також не стягувати з відповідача в її користь понесені нею судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 18.03.2019 року він подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.15).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 29.06.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 229 (а.с.3).

Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення та обоє вважають за доцільне шлюб розірвати.

Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище «Мосейчук», оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

В звязку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з позивачем.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 161 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Кобернюк) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 29.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №229, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище Мосейчук.

Малолітню дочку сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з її матір'ю ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року.

Суддя Калинюк О. П.