Справа № 709/1698/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що з 2008 року позивач почав проживати в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час прибирання у будинку останній виявив інвентаризаційну справу, зі змісту якої вбачається, що вказане домоволодіння рахується за ОСОБА_4 , який, як виявилося згодом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас позивач самостійно користувався і продовжує користуватися будинком і надвірними спорудами, провів його капітальний ремонт, доглядає за ним та утримує його. У зв`язку з цим, посилаючись на норми ЦК України, позивач просив визнати за ним право власності на будинок з надвірними спорудами за набувальною давністю.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 жовтня 2019 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він просив задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за його відсутності (а.с. 74). Відповідачі надіслали листи, в яких погодились з позовом в повному обсязі та просили розглянути справу за їх відсутності (а.с. 28, 72, 73).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 19 вересня

2019 року № 7 (а.с. 26), надісланим у відповідь на запит суду (а.с. 20).

Відповідно до копії спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (а.с. 45-57), що надіслана у відповідь на запит суду (а.с. 31), до державної нотаріальної контори подано заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_5 (а.с. 45, 52), яка була дружиною померлого, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб від 12 лютого 1958 року серії НОМЕР_1 (а.с. 48), та на ім`я останньої, зокрема 19 липня 2008 року видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 57), зареєстрований в реєстрі за № 3376.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 23 вересня 2016 року серії НОМЕР_2 (а.с. 41).

З копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 (а.с. 39-44), яка надіслана у відповідь на запит суду (а.с. 31), вбачається, що до державної нотаріальної контори подано заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 (а.с. 39) і ОСОБА_2 (а.с. 40), які є співвідповідачами у даній справі, однак свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Разом з тим з наявних у матеріалах справи письмових доказів, зокрема з довідки виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області від 17 вересня 2019 року № 3857 (а.с. 7) та акту про фактичне місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 складеного 16 вересня 2019 року сусідами ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с. 9), вбачається, що позивач проживає без реєстрації терміном більше 10 років за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проводить капітальний і косметичний ремонти житла, відновлювальні роботи на території домоволодіння, виконує буденні роботи по домогосподарству (прання, покос трави та бур`янів, чистку території).

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Вказана позиція викладена у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 175/4741/16-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1

ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач добросовісно заволодів чужим майном - житловим будинком з надвірними спорудами та продовжує відкрито і безперервно володіти ним, при цьому давність та добросовісність володіння ніким не оспорюється, беручи до уваги, що власник зазначеного майна померла, а відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які прийняли спадщину, свої спадкові права не оформили, натомість визнали позовні вимоги у повному обсязі, чим фактично відмовилися від права власності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою:

АДРЕСА_1 .

Стягнути з Чорнобаївської селищної ради Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) гривень у рівних частинах по 256,13 (двісті п`ятдесят шість гривень 13 копійок) гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай