Справа № 367/2443/19
Провадження №2-з/367/131/2019
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

25 березня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Спасібко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із даною заявою, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 3/10 частини квартири, що належить ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 74,3 кв.м.; на квартиру, що належить 1/1 частки приватної власності ОСОБА_2 РНОКПП 224012332, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Загальна площа 69,6 кв.м.

Суд, дослідивши документи, додані до заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Заявниця зазначає у заяві про забезпечення позову про те, що сума боргу на сьогодні досить значна (за 10 тис. дол. США можна придбати одну квартиру), позичальниця не має наміру погашати борг, про отримання нею доходів, з яких би вона могла погасила борг, заявнику не відомо (доходи відсутні), раніше нею не виконувались взяті на себе зобовязання по забезпеченню позики та в розмові з нею позикодавець - ОСОБА_1 зясував, що у разі подання ним позову позичальниця перереєструє своє майно, тобто, існують ризики неможливості виконання судового рішення.

ОСОБА_1 має намір звертатись до суду з позовом про стягнення боргу та вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду та поновити порушені права позивача.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на 3/10 частини квартири, що належить ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 74,3 кв.м.; на квартиру, що належить 1/1 частки приватної власності ОСОБА_2 РНОКПП 224012332, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Загальна площа 69,6 кв.м. до вирішення позову в суді підлягає до задоволення, оскільки невжиття даного способу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.149-150, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на 3/10 частини квартири, що, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, загальна площа 74,3 кв.м.; на квартиру, що належить 1/1 частки приватної власності ОСОБА_2 РНОКПП 224012332, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Загальна площа 69,6 кв.м. - до вирішення позову в суді.

Копію ухвали направити сторонам для відому.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області в 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Пархоменко