Справа № 727/8307/19
Провадження № 2/727/1505/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Чернівецької міської ради (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 )про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Чернівецької міської ради, співвідповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її цивільний чоловік ОСОБА_4 та після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . 02.10.2017 року вона подала до першої Чернівецької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №586/2017 від 02.10.2017 року. Факт проживання її та померлого ОСОБА_4 однією сім`єю з 1993 року встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці в справі №727/1988/18 від 29.05.2018 р. 10.09.2018 року вона звернулася до першої Чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на цей житловий будинок чи його частку та документів, що підтверджують реєстрацію права власності на цей будинок за померлим спадкодавцем. Крім неї, інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має. Посилаючись на норми законодавства, просить позовні вимоги задовольнити.

28.08.2019 року представник відповідача Чернівецької міської ради Филипчук А.В. подала у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

02.10.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від останньої до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача Чернівецької міської ради Шиба О.М. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив під час ухвалення рішення по справі врахувати всі наявні у справі матеріали таухвалити рішення згідно з чинним законодавством.

Співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, від останніх до суду поступили письмові заявинотаріально посвідчені приватним нотаріусом Чернівецького міського нотраіального округу Чернівецької області Соколик О.О. 09.09.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як спадкоємців після померлого брата ОСОБА_4 , відповідно до яких останні не претендують на прийняття спадщини, із заявами про прийняття спадщини не зверталися і в майбутньому звертатися не будуть.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав.

У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.05.2018 року, встановлено факт проживання ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_6 з громадянином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з 1993 року (а.с.15-17).

У відповідності до довідки КЖРЕП №5 від 03.06.2019 року, ОСОБА_4 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку за місцем проживання в АДРЕСА_6 » з 05.02.1993 року по 22.04.2017 року, тобто по день смерті (а.с.20).

Згідно технічного паспорта на будинок за адресою: АДРЕСА_6 , будинковолодіння складається з житлового будинку, гараж, сарай, вбиральня, навіс, погріб, криниця, огорожа (а.с.8-13).

З довідки Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №872 від 02.04.2019 року вбачається, що будинок житловий цегла загальною площею 27,30 кв.м., житловою площею 12,30 кв.м. (а.с.14).

Архівною випискою Державного архіва Чернівецької області від 06.10.1987 року підтверджено, що ОСОБА_4 відведено земельну ділянку розміром 0,06 га по 1 АДРЕСА_7 » (а.с.25).

Відповідно до укладеного договору від 08.10.1987 року між виконкомом Чернівецької міської та ОСОБА_4 , надано в безтермінове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.21-22).

У відповідності до Витягу з рішення №326/8 від 20.08.2002 року, в пункт 4 рішення виконавчого комітету міської ради від 14.04.1966 року №169/7 про відведення земельної ділянки ОСОБА_4 під індивідуальне житлове будівництво слова «по І АДРЕСА_8 » згідно довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №470 від 09.04.2002 року (а.с.27).

Вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_5 , забудовником якого є ОСОБА_4 на підставі дублікату договору від 29.04.1966 року, становить 249573,00 грн. без врахування ПДВ, у відповідності до звіту про незалежну оцінку (а.с.28-53).

Згідно технічного висновку за результатами технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій будівель і споруд та інженерних мереж житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 - не мають ушкоджень та деформацій несумісних з їх подальшою експлуатацією (а.с.54-80).

10.09.2018 року позивач зверталася до першої Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_5 , проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано документів, що посвідчують право власності спадкодавця на цей житловий будинок чи його частку та документів, що підтверджують реєстрацію права власності на цей будинок за померлим спадкодавцем (а.с.18-19).

Статтею 16 ч.2 п.1ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Крім того, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, згідно ст. 1220 ч.1 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ч. 1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1221 ЦК України, визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Якщо майно було зареєстроване за одним із подружжя, то фактично спадкоємці мають право на спадкування частки померлого у такому майні.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України, спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець -позивач ОСОБА_1 зверталась з письмовою заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4 .

Згідно ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину (п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 ).

Відповідно до заяв нотаріально посвідчених приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Соколик О.О. 09.09.2019 року співвідповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як спадкоємці після померлого брата ОСОБА_4 не претендують на прийняття спадщини, із заявами про прийняття спадщини не зверталися і вмайбутньому звертатися не будуть.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, судом встановлено, що спадкоємець позивачка ОСОБА_1 за законом, в установлений строк для прийняття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.18-19).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємиця після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Першої Чернівецької державної нотаріальної контори №1681/02-14-586/2017 від 01.10.2019 року, не може оформити спадщину за відсутністю правовстановлючих документів, а тому слід визнати в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на майно, що складається з житлового будинку, гаража, сарая, навісів, погребу та криниці за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 321, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1261, 1264, 1268, 1296, 1297 ЦК України; ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на майно, що складається з житлового будинку, гаража, сарая, навісів, погребу та криниці за адресою: АДРЕСА_5 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.10.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.