У Х В А Л А

29.03.2019 Справа №607/10508/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

державного виконавця Гайда А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження АСВП № 55846066 з примусового виконання виконавчого листа № 607/10508/17, виданого 15.02.2018 р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 20000 грн. майнової шкоди. В ході примусового виконання виконавчого провадження встановлено, що у боржника відсутні будь-які джерела доходу, немає відкритих рахунків у банках, нерухомого майна у боржника також не виявлено. В ході виконавчого провадження боржнику надсилались вимоги, на які боржник ніяким чином не відреагував та під час здійснення неодноразових виходів державним виконавцем за адресою вказаною у виконавчому документі, до помешкання боржника потрапити не вдалося, про що державним виконавцем складено відповідні акти. Посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд задовольнити подання та дозволити примусово проникнути до житла боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартиру АДРЕСА_1 з метою виявлення майна боржника та його опису.

У судовому засіданні головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 подання підтримала та просить його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні виконанні Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження АСВП № 55846066 з примусового виконання виконавчого листа № 607/10508/17, виданого 15.02.2018 р. Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 20000 грн. майнової шкоди. Боржником згідно даного виконавчого провадження є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2.

21.02.2018 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 55846066, яку для відома та виконання направлено сторонам у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 10.08.2017 року вчинено виклик боржника ОСОБА_3.

В ході примусового виконання виконавчих проваджень, на підставі ст.18 Закону державним виконавцем 21.02.2018 року вчинено запити в реєструючи органи з метою встановлення наявності права власності на нерухоме та рухоме майно. З відповідей встановлено, що боржник не являється власником транспортних засобів, технологічних та сільськогосподарських транспортних засобів не має зареєстрованого.

ОСОБА_5 Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельні ділянки за боржником не зареєстровані та нерухоме майно у м. Тернополі у боржника відсутнє.

28.02.2017 року з метою реального виконання рішення суду вчинено постанову про арешт майна боржника, яку для відома направлено сторонам у виконавчому провадженні.

21.02.2017 року державним виконавцем вчинено запит у відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області з метою встановлення місця проживання. З відповіді встановлено, що боржник зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказане місце проживання боржника також підтверджується відомостями УДМС України в Тернопільській області від 29.03.2019 року.

На підставі ст.18 Закону державним виконавцем вчинено запит в ТОДПІ, УПФУ з метою виявлення відкритих розрахункових рахунків в банківських установах, джерела доходів та встановлення факту отримання пенсії та чи працює боржник за цивільно-правовими договорами. За інформацією ПФУ боржник не отримує пенсії та не працює за цивільно-правовими договорами, за інформацією ДФСУ у боржника відсутні джерела доходів та не має відкритих рахунків у банківських установах.

Відповідно до ст.ст. 18, 48 Закону державним виконавцем 17.04.2018 року вчинено вимогу про призначення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника, яке відбудеться 02.05.2018 року за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме вул. Вербицького, 10/158 у м. Тернополі.

ОСОБА_5 акта державного виконавця від 02.05.2018 року встановлено, що на вимогу державного виконавця ніхто не зявився, хоча про місце і час проведення виконавчих дій сторони виконавчого провадження були повідомленні.

19.06.2018 року державним виконавцем вчинено вихід за адресою: вул. Вербицького, 10/158 у м. Тернополі з метою обстеження майнового стану боржника та відібрання письмових пояснень щодо не виконання виконавчого документа. Однак, вхідні двері квартиру були зачинені, на вимогу державного виконавця відчинити їх ніхто не відреагував, зі слів сусідів квартири АДРЕСА_2 встановлено, що боржник ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, вживає алкоголь, проживає у сусідній квартирі разом із батьком, мати знаходиться закордоном, коли сусіди бувають у дома їм не відомо, про що державним виконавцем складено ОСОБА_5 від 19.06.2018 року.

ОСОБА_5 державного виконавця від 26.09.2018 року, 07.11.2018 року, 17.12.2018 року, державним виконавцем повторно вчинено вихід за адресою: вул. Вербицького, 10/158 у м. Тернополі, а саме 26.09.2018 року, 07.11.2018 року, 17.12.2018 року з метою обстеження майнового стану боржника та відібрання письмових пояснень щодо не виконання виконавчого документа. Однак, вхідні двері квартиру були зачинені, на вимогу державного виконавця відчинити їх ніхто не відреагував, сусіди відмовлялися писати будь-які заяви та підписувати акт державного виконавця. При кожному виході за місцем проживання боржника державний виконавець було залишено у вхідних дверях виклик боржнику на наступну дату.

Як встановлено в судовому засіданні, станом на 29.03.2019 року заборгованість боржника ОСОБА_3 перед стягувачем ОСОБА_4 не погашено.

Окрім того, в ході виконання виконавчого провадження, державним виконавцем не виявлено коштів боржника, будь-яких доходів боржника чи іншого рухомого майна, в тому числі транспортних засобів, з метою звернення стягнення для задоволення вимог стягувача.

Боржник ОСОБА_3 на вимоги державного виконавця ніяким чином не реагує, на офіційні виклики до виконавця не зявляється.

Вимоги державного виконавця про надання доступу до помешкання та майна боржника для проведення виконавчих дій не виконуються, про що складені акти державного виконавця.

ОСОБА_5 з частиною першою статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, - виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід'ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.

За змістом частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України обов'язковість судового рішення віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону містить перелік обов'язків і прав виконавців, обов'язковість вимог виконавців, зокрема п.4 ч.3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із Законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника ОСОБА_3 призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду), що тягне за собою порушення строків виконання, а також, порушує вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості та остаточності судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналізуючи вищезазначені норми права, суд вважає численні вимоги-повідомлення, що надсилались ОСОБА_3 державним виконавцем на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, належним повідомленням боржника про дату, час та місце вчинення виконавчих дій і необхідність з'явитися за місцем реєстрації щодо встановлення майнового стану.

Крім того, суд бере до уваги і той факт, що державний виконавець вичерпав усі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Свідоме ухилення боржником від допуску виконавця до житла може виявлятись у формі дії або бездіяльності. В даному випадку суд розцінює поведінку боржника ОСОБА_3 як бездіяльність, яка виражається у невчиненні дій, які він зобов'язаний був і міг вчинити, але не вчинив.

Умисне невиконання боржником рішення суду та ігнорування викликів державного виконавця підтверджується копіями таких викликів, вимог-повідомлень та актів, що містяться в матеріалах справи.

Отже, державний виконавець, у порядку, визначеному законом, правомірно звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості, оскільки іншого майна боржник не має.

Як встановлено у судовому засіданні, здійснені державним виконавцем виконавчі дії щодо стягнення з боржника заборгованості виявилися безрезультатними, боржник ухиляється від виконання судового рішення, що підтверджується наявними у справі доказами.

ОСОБА_5 ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця.

За таких обставин, державний виконавець довів та надав належні докази того, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду і перешкоджає державному виконавцю у доступі до майна, яким він володіє, а тому, виходячи із вказаної засади судочинства як обов'язковість рішень суду, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла боржника.

Надати головному державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), а саме квартири АДРЕСА_3, з метою вчинення опису та арешту майна боржника на виконання виконавчого листа № 607/10508/17, виданого 15 лютого 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали суду складено 29 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6