ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/761/19
Провадження №2-з/477/4/19
УХВАЛА

01 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Козаченко Р.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач має намір звернутись до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватного нотаріуса Вітовського районного округу Миколаївської області Сапега Олени Вікторівни, де предметом позову будуть наступні матеріальні вимоги: визнати недійсним договір дарування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48, 3, житлова площа 28, 6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, посвідчений 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Вітовського районного округу Миколаївської області Сапегою Оленою Вікторівною за реєстровим № 1124, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; скасувати запис про право власності ОСОБА_4, внесений на підставі договору дарування вказаного вище житлового будинку.

В зв`язку з цим, до подання позову представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,3, житлова площа 28,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, посвідчений 23 листопада 2018 року приватним нотаріусом Вітовського районного округу Миколаївської області Сапегою Оленою Вікторівною за реєстровим № 1124, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Мотивував його тим, що вказаним договором дарування ОСОБА_3 фіктивно відчуджував будинок своїй дружині щоб ухилитися від виконання рішення суду про стягнення з нього грошового боргу. Маючи намір оскаржити цей протиправний договір позивач вважав, що є ризики в майбутньому не виконати рішення суду, оскільки дружина передасть право власності на будинок третім особам.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без виклику сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України, визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення

порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В статті 150 цього ж кодексу визначені види забезпечення позову, в тому числі і можливість накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороні вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову ( зі змінами, внесеними з Постановою № 2 від 12.06.2009 р.) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Враховуючи викладене та право позивача на захист його порушених прав та інтересів, суд прийшов до висновку, що невживання заходів забезпечення позову, може в подальшому утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, тому вважає можливим заяву про забезпечення позову задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 48,3, житлова площа 28,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 233, який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:29091110).

Копію ухвали направити уповноваженим органам для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Р.В. Козаченко