ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Провадження №2/756/2678/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря судових засідань Шпак І.О.

розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому зазначив, що 22.07.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачем.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачем.

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згоди з приводу матеріального утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку з чим, з урахуванням заяви від 25.03.2019 просив розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини.

У судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача та просив розірвати шлюб.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку та розірвання шлюбу визнав.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі та, керуючись положеннями ч. 3 ст. 200, ч. 4, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи, 22.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1915.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Щодо іншої частини позовних вимог, то суд вважає за необхідне відмітитинаступне.

Позивач посилається на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.183 СК України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виходячи з того, що дитина проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік та стан здоров'я дитини, суд вважає за можливе визначити стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробіткувідповідача щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 84, 105, 110, 111, 112, 114, 180-184, 190-191 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1)до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити;

Шлюб, зареєстрований 22.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис №1915- розірвати;

Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням законної сили;

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб;

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття;

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць;

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, АДРЕСА_2)на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба