Справа № 266/517/19
Провадження № 2/266/440/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря судових засідань Воропаєвої О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яку уточнила 01.04.2019 р., вказуючи на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому 19.04.2008 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області шлюбі. Під час шлюбу, в них народилася дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Хоча вони мешкають разом із відповідачем за однією адресою, проте останній з жовтня 2018 року ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн..

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, але звернувся із письмовою заявою про визнання уточнених позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 3000 грн. щомісячно, справу просив розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 1 ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду про таке.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 19.04.2008 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 78 (а.с.15).

Під час знаходження у шлюбі у подружжя народилася дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану ММУЮ Донецької області видано свідоцтво про народження НОМЕР_4 від 24.06.2008 року, актовий запис №255 (а.с.14).

Судом встановлено, що позивачка одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Нормами ч.1 ст.191Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Як зазначив позивач у позовній заяві, про що не заперечував відповідач останній має нерегулярний дохід, оскільки працює неофіційно.

Враховуючи, що відповідач погодився зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, згідно до ст.184СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Так, судом встановлено, що відповідач перебуває в працездатному віці, договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, інформації щодо стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідача, сторонами до суду не надавалося. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю і як батько зобов'язаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 141 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 274, ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Маріуполя Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресом: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень 00 копійок щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Маріуполя Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресом: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень з наступними реквізитами (отримувач коштів: Маріуп. УК/Приморс. р-н/ 22030101, , банк отримувача Казначейство, код банку отримувача (МФО): 899998, розрахунковий рахунок № 5055).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Шишилін О. Г.