САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2627/18
Провадження №2/726/89/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.03.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона є власниками житлового будинку у м. Чернівці по 1-му провулку Карбулицького, 1.

Зазначає, що разом із нею у вказаному будинку зареєстровані її донька та онука. Вказує, що останні не проживають разом з нею починаючи з 1999 року, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3В такими, що втратили право користування вищевказаним житловим будинком.

У судове засідання позивач не зявилась, однак надіслала до суду письмову заяву з проханням справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2006 року № 11396399 та витягу з державного реєстру правочинів № 2356587 від 05.05.2006 року ОСОБА_1 є власниками житлового будинку у м. Чернівці по 1-му провулку Карбулицького, 1.

Згідно довідки виданої ПП «Садгора Сервіс» № 7822 від 06.12.2018 року у будинку № 1 по 1-му провулку Карбулицького у м. Чернівці зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які приходиться позивачу донькою та онукою.

Згідно акту № 584 від 13.12.2018 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3зареєстровані у вищевказаному житловому будинку, проте фактично там не проживає протягом з 1999 року.

Відповідно до п. 39 постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

У відповідності до ст. 156 ЖК УРСР Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла за законом.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 донька та онука позивача, без поважних причин більше року не проживають за місцем своєї реєстрації, не беруть участі у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та між ними і позивачем по справі не було ніякої домовленості щодо користування будинком. За таких умов, відповідач являється таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком у м. Чернівці по 1-му провулку І.Карбулицького, 1.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4