Справа № 440/157/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/811/1678/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

позивача ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3 і його представника

- адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Буського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особ - ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні майном та зобовязання приведення в попередній стан приміщення силосної ями № 2 площею 1067 кв.м. по вул.Будівельників, 11 в с. Вербляни Буського району Львівської області.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачу відповідно до свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно серії САС №761774, виданого 09.04.2010 року Боложинівською сільською радою на підставі рішення №21 від 18.03.2010 року, на праві власності по вулиці Будівельників, 11 в с. Вербляни Буського району Львівської області належать будівлі та споруди, а саме: зерносклад «В-1» 284 кв.м., вагова «Б-1» 30,0 кв.м., цементний склад «Г-1» 45,3 кв.м., водонапірна башта №1, силосна яма №2.

22 липня 2014 року він дізнався, що відповідач ОСОБА_3, засипавши землею, знищив належне йому на праві приватної власності майно, а саме: приміщення під № 2 (силосну яму), 1955 року побудови, загальною площею 1067 кв.м. та вартістю 66 206 грн.

Про даний факт він повідомив в Буський РВ ГУ МВС України і за результатами розгляду його заяви 12.12.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом умисного пошкодження майна ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.ст. 40 ч.1 п.2, 284 КПК України у звязку з тим, що кваліфікуючою ознакою ст. 194 ч.1 КК України є умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, а шкода, завдана йому внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 66 206 грн. такою не є, однак відповідач цю шкоду в добровільному порядку відшкодувати відмовляється (а.с. 3-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 310-313).

Дане рішення оскаржив позивач ОСОБА_2

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Звертає увагу на те, що план-схему експлікації будівель в с. Вербляни по вул. Будівельників, 11 (яка на думку суду містить недоліки) виготовляв не він, а ОКП «БТІтаЕО», яке суд не визнав за необхідне залучити до участі у розгляді даної справи в якості третьої особи, а також на те, що крім згаданої довідки позивачем в обґрунтування позовних вимог було подано до суду також і інші правовстановлюючі документи про його права на силосну яму, яку (по версії позивача) знищив відповідач (т.1, а.с. 318-322; т.2, а.с. 34-49).

Третя особа ОСОБА_6, будучи своєчасно (31.01.2019 року) повторно належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (т.2, а.с. 72, 82), в судове засідання не зявився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до частини 2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача і його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмову у задоволенні позовних вимог суд мотивував недоведеністю позивачем заявлених ним позовних вимог, а саме: тим, що позивач належними та допустимими доказами не довів суду те, що засипана силосна яма на праві власності належить саме йому.

Як стверджується матеріалами справи, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач ОСОБА_3 подав до суду письмові заперечення проти позову, у яких він стверджує, що «належна (позивачу) силосна яма № 2, що відноситься до майнового комплексу за адресою … с. Вербляни, вул. Будівельників, 11 перебуває у тому ж стані, в якому (позивач) її отримав у 2009 році», а відповідачем «дійсно було засипано силосну яму № 1, що відноситься до майнового комплексу за адресою … с. Вербляни, вул. Будівельників, 9 та яка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно … від 26.08.2008 року належить … ОСОБА_6», з яким у відповідача є домовленість «про купівлю продаж даної силосної ями» (т.1, а.с. 32-33).

Тобто, як вбачається з вище наведеного, а також зі всіх матеріалів справи в їх сукупності, по вул.Будівельників в с. Вербляни Буського району Львівської області було дві силосні ями:

-№ 1 на вул. Будівельників, 9, яка (на твердження відповідача ОСОБА_3 і третьої особи ОСОБА_6В.) на праві власності належить ОСОБА_6, однак правовстановлюючих документів на згаданий обєкт нерухомості згаданими учасниками справи до суду подано так і не було;

-№ 2 на вул. Будівельників, 11, яка на праві власності належить позивачу ОСОБА_2, що стверджується наявними у матеріалах справи копіями правовстановлюючих документів (т. 1, а.с. 6, 9, 10).

На твердження позивача відповідачем ОСОБА_3 у 2014 році було засипано саме силосну яму № 2 на вул. Будівельників, 11, а на твердження згаданого відповідача ним було засипано силосну яму № 1 на вул. Будівельників, 9, яка на праві власності належить ОСОБА_6, а не позивачу.

В ході апеляційного розгляду справи позивачем (апелянтом) до суду було подано Висновок експерта № 6 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 04.03.2019 року, згідно якого: 1) Силосна яма по вул. Будівельників, 11 у с. Вербляни Буського району Львівської області (позначена в технічному паспорті під «№ 2»), власником якої є ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія САС № 761774 від 08.04.2010 року, була розташована на території господарського двору СТзОВ «Вербляни» (колишнього колгоспу імені ОСОБА_7) та на час проведення експертизи є засипана грунтом. 2) Інша силосна яма, на яку посилається відповідач, не відповідає параметрам силосної ями «№ 2» зазначеним в технічному паспорті на обєкти нерухомості належні ОСОБА_2 (т.2, а.с. 92-103).

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 визнав, що отримав копію вище згаданого Висновку експерта № 6 від 04.03.2019 року, однак будь-яких заперечень та доказів на спростування висновків експерта до суду не подав, так само, як і клопотань про проведення повторної (чи будь-якої) іншої експертизи.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає доведеним позивачем той факт, що відповідачем ОСОБА_3 було засипано саме силосну яму № 2, що знаходиться по вул. Будівельників, 11 у с. Вербляни Буського району Львівської області і власником якої є позивач ОСОБА_2, а відтак позовні вимоги останнього підлягають до задоволення.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1), а інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову на відповідача (ч.2).

За подачу позовної заяви позивачем було сплачено 663 грн. 60 коп. (420 грн. + 243 грн. 60 коп.) судового збору (т.1, а.с. 1, 2), за подачу апеляційної скарги - 996 грн. судового збору (т.1, а.с. 329), за проведення будівельно-технічної експертизи 6 006 грн. (т.2, а.с. 90), а всього позивач поніс 7 665 грн. 60 коп. судових витрат, які і підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 01 лютого 2018 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 (місце проживання: 80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Південна, 8):

-привести приміщення № 2 (силосної ями), площею 1027 кв.м. по вул. Будівельників, 11 в селі Вербляни Буського району Львівської області в попередній стан;

-не чинити перешкод ОСОБА_2 (місце проживання: 80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Петрушевича, 51/25) в користуванні приміщенням № 2 (силосної ями), площею 1027 кв.м. по вул. Будівельників, 11 в селі Вербляни Буського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: 80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Південна, 8) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 80500, Львівська область, м. Буськ, вул. Петрушевича, 51/25) 7 665 (сім тисяч шістсот шістдесят пять) грн. 60 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 22 березня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_8