Справа № 473/5198/18
УХВАЛА

"01" квітня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Прутяна О.А.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - адвоката Федоренко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 19.08.1994 року Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб нею та відповідачем. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2018 року шлюб розірвано.

Водночас за час сумісного проживання та за рахунок спільних коштів сторони набули у власність:

- житловий будинок АДРЕСА_1

- земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1

- транспортний засіб - автомобіль Mersedes-Benz 413 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- легковий причіп ПВА 2, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Право власності на вказане майно оформлене на відповідача. Посилаючись на викладене, а також на те, що сторони не можуть поділити майно добровільно, позивач просила провести поділ спірного майна між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку, яка була надана для його обслуговування, тоді, коли у власності відповідача залишити автомобіль та причіп, стягнувши з останнього компенсацію вартості частки спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивач підтримала раніше подане нею клопотання про відмову від позовних вимог та закриття провадження по даній справі. Також просила вирішити питання про часткове повернення сплаченого нею судового збору.

Представник позивача позицію останньої підтримав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні не заперечували проти такого вирішення справи.

Дослідивши заяву, суд прийшов до наступного.

Так, згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 2 ст. 206 та ч.2 ст. 256 ЦПК України, позивач ознайомлена з наслідками відмови від даних вимог, оскільки, провадження по справі закривається і позивач не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той самий предмет, із тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для закриття провадження по справі, відповідно до вимог, передбачених п.4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Водночас, в разі закриття провадження по справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

При цьому порядок розподілу витрат, в тому числі, в разі закриття провадження по справі, передбачений ст. 142 ЦПК України.

Зокрема, згідно ч.1 вказаної статті у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при звернені з даним позовом до суду було сплачено 2 594 грн. 06 коп., в зв'язку з чим 50 відсотків від вказаної суми підлягають поверненню платнику з державного бюджету.

Керуючись ч. 1 ст. 142, п.4 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - закрити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Вознесенському районі Миколаївської області повернути ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3, судовий збір у розмірі 1 297 (одна тисяча двісті дев'яносто сім) грн. 03 коп., сплачений за квитанцією № 8 від 22.12.2018 року на користь державного бюджету Вознесенського району (Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , розрахунковий рахунок № 4113).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.В.Лузан