Справа № 203/1651/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - Костюченко О.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, треті особи - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №42», П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 11.11.1981 року згідно обмінного ордеру №45 її діду ОСОБА_4 була надана квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки ОК «ЖБК-42» ОСОБА_4 в 1979 році повністю оплатив пайовий внесок. ІНФОРМАЦІЯ_1 дідусь помер. Після смерті останнього спадщину прийняла його дружина ОСОБА_7 , але не оформила своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла та після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Вона (позивачка) звернувшись з заявою про прийняття спадщини, однак 27.02.2019 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру та відомості щодо реєстрації права власності на неї. В зв`язку з цим, позивачка просила в судовому порядку визнати за нею право власності на зазначену вище квартиру, в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 .

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача під час розгляду справи в суді проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність спору між позивачкою та міською радою.

Представник третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №42», під час підготовчого засідання, що проводилось 12.06.2019 року не заперечував проти задоволення позову. В подальші судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Від П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Залучена під час розгляду справи в якості третьої особи - ОСОБА_3 , в судовому засіданні 12.09.2019 року зазначила, що є сестрою позивачки. Після смерті їх бабусі ОСОБА_7 фактично спадщину не приймала, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 не претендує та не заперечує проти заявленого позову.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) є донькою ОСОБА_9 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ) та онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Також позивачка має рідну сестру ОСОБА_3

Згідно обмінного ордеру №3074 від 11.11.1981 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_7 , останні вселились в кооперативну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідок ОК «ЖБК-42» від 11.06.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були членами вказаного кооперативу та за життя ОСОБА_4 повністю сплатив пайовий внесок та повністю виплатив кооперативну квартиру АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно довідки ОК «ЖБК-42» вбачається, що ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала в зазначеній вище квартирі з 25.03.1983 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 , оскільки за життя ОСОБА_4 , як член ОК ЖБК-42», повністю сплатив пайовий внесок за квартиру.

Вказану спадщину відповідно до положень ст.ст.548,549 діючого на той час ЦК УРСР, прийняла дружина померлого ОСОБА_7 , як спадкоємець за законом першої черги, що проживала із померлим спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння квартирою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , спадкоємцем першої черги за законом після смерті якої була її донька ОСОБА_9 та яка, згідно поданої до П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви від 04.09.2009 року, відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на користь своєї доньки та онуки померлої ОСОБА_7 - позивачки ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла.

27.02.2019 року до П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори звернувся представник ОСОБА_1 з заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 27.02.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі відповідного свідоцтва за відсутності правовстановлюючих документів на спадкову квартиру.

З матеріалів спадкової справи та пояснень третьої особи ОСОБА_3 вбачається, що на момент смерті ОСОБА_7 вона разом з нею не проживала та таким чином, фактично спадщину не приймала, з заявою про прийняття спадщини не зверталась.

Таким чином, за відсутності на момент звернення позивачки до суду інших спадкоємців після померлої ОСОБА_7 , що у встановлені законом строки та порядок прийняли спадщину та мають право на неї претендувати, з урахуванням положень ст.60 Закону України «Про місце самоврядування в Україні» до участі у справі в якості відповідача було залучено територіальну громаду міста в особі Дніпровської міської ради.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщи-ну, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Положеннями ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, відповідно, на користь іншого спадкоємця за заповітом або на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також суд враховує, що згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Як встановлено судом, за життя ОСОБА_4 , фактично набув право власності на кооперативну квартиру АДРЕСА_1 , будучі членом кооперативу та повністю сплативши пайовий внесок за останню.

Таким чином, право власності на вказану квартиру увійшло до складу спадщину після смерті ОСОБА_4 та було успадковано його дружиною ОСОБА_7 відповідно до положень ст.ст.548,549 діючого на той час ЦК УРСР.

Після смерті ОСОБА_7 05.03.2009 року, єдиним спадкоємцем за законом першої черги була її донька ОСОБА_9 , яка заявою від 04.09.2009 року, тобто протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку, відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на користь своєї доньки та онуки померлої ОСОБА_7 - позивачки ОСОБА_1 .

Згідно штампу в паспорті на ім`я позивачки вбачається, що остання зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 09.03.2000 року та відповідно до довідки ОК «ЖБК-42» проживала в квартирі на момент смерті спадкодавця ОСОБА_7 .

З урахуванням наведених вище обставин та положень законодавства вбачається, що ОСОБА_1 у передбачений законом порядок прийняла спадщину після померлої ОСОБА_7 , до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 , однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права у порядок, передбачений Законом України «Про нотаріат» та нормами глави 89 ЦК України, оскільки за життя ОСОБА_4 та в подальшому ОСОБА_7 не оформили права власності на квартиру у передбаченому законом порядку.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі і визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру №25, загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м, що розташована в будинку АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що підставою звернення до суду позивачки стало неможливість оформлення своїх спадкових прав у позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, які не були оформлені за життя померлим спадкодавцем. Таким чином, фактично спір з відповідачем відсутній та останній залучався до участі у справі відповідно до положень ст.60 Закону України «Про місце самоврядування в Україні».

А тому понесені позивачкою судові витрати суд покладає на останню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.548,549 ЦК УРСР, ст.ст.1218,1268,1269,1270,1273, 1274 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,223,258,259,263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, треті особи - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №42», П`ята Дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на квартиру №25, загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м, що розташована в будинку АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на позивачку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак