Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 646/3863/16-ц

провадження № 61-31870св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя- доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року у складі судді Журавель В. А. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А. І., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про визнання поруки за договорами поруки припиненою.

Позовна заява мотивована тим, що 29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого боржнику надано у борг 74 100,00 доларів США зі сплатою 14,00 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 серпня 2029 року.

Згідно з договором поруки № 226448, укладеним 29 серпня 2008 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк», він як поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0.

29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 77 300,00 доларів США зі сплатою 14,00 % річних на строк до 28 серпня 2029 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0, цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ним укладений договір поруки № 226419, відповідно до якого він як поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов`язань за цим кредитним договором.

21 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору від 29 серпня 2008 року № 0, згідно з якою змінено графік погашення заборгованості за кредитним договором, викладений у додатку № 1.

21 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0, відповідно до якої змінено графік погашення заборгованості за кредитним договором, викладений у додатку № 1.

Він як поручитель не надавав своєї згоди на укладення додаткових договорів до кредитних договорів від 29 серпня 2008 року № 0, 0, у зв`язку із чим відбулося збільшення відповідальності поручителя без його згоди.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_1 просив суд визнати припиненими договори поруки від 29 серпня 2008 року № 226448, 226419 на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року у позові ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки, яка виникла з договору поруки від 29 серпня 2008 року № 226419, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , на забезпечення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0, припиненою з 21 лютого 2009 року відмовлено.

У позові ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки, що виникла на підставі договору поруки № 226448, укладеного 29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0, припиненою з 21 лютого 2009 року відмовлено.

У позові ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення судового збору в розмірі 1 102,40 грн відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року, задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» і солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № , 0 у розмірі 1 341 120,97 грн. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, вже задоволені вимоги кредитора до поручителя, то підстави для застосування положень статті 559 ЦК України та визнання поруки припиненою з моменту укладання додаткових угод, тобто з 21 лютого 2009 року, відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що доводи ОСОБА_1 про збільшення обсягу відповідальності поручителя, після надання позичальнику лише відстрочки погашення основного боргу терміном на шість місяців, з 25 лютого до 25 вересня 2009 року, без продовження строку дії основного договору (кредитних договорів), є власним тлумаченням поручителем змісту умов договорів поруки, змін, які були внесені в графіки погашення кредитів на підставі додаткових угод. Посилання позивача на висновок судової економічної експертизи від 14 вересня 2016 року № 6479 колегія суддів не взяла до уваги, оскільки відповідно до вимог частини шостої статті 147 ЦПК України він для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу. Враховуючи те, що ОСОБА_1 уклав договори поруки, у яких погодився на внесення без його згоди змін до умов кредитного договору, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поруки припиненою.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що збільшення відповідальності поручителя без попереднього повідомлення та згоди поручителя відповідно до частини першої статті 559 ЦК України є підставою для припинення поруки. Пунктами 2.1 договорів поруки передбачено, що у випадку зміни умов основного договору поручитель підписанням цих договорів підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Суди помилково виходили із того, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору, не потребують додаткового укладення між сторонами угод щодо внесення змін до договорів поруки. Суди не врахували, що змінений графік погашення кредитів полягає у тому, що у період з 25 березня до 25 серпня 2009 року повернення тіла кредиту було зупинено, але протягом цього періоду продовжувалася сплата процентів за користування кредитом, щомісячні платежі у наступний період до кінцевої дати повернення кредитів були збільшені та сплата процентів за користування кредитом відповідно здійснювалася на збільшену суму платежів. Суди безпідставно не взяли до уваги висновок судової економічної експертизи, яка підтвердила збільшення відповідальності поручителя. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2013 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року, не можуть прийматися до уваги під час вирішення цієї справи, оскільки солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості за кредитним договором не є підставою для відмови у позові про припинення поруки.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм процесуальним правом подати відзив на касаційну скаргу.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Черняк Ю. В.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судами

29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого боржнику надано у борг 74 100,00 доларів США зі сплатою 14,00 % річних та кінцевим терміном повернення до 28 серпня 2029 року.

Згідно з договором поруки № 226448, укладеним 29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0.

29 серпня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 77 300,00 доларів США зі сплатою 14,00 % річних на строк до 28 серпня 2029 року.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0, цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки № 226419, відповідно до якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов`язань за цим кредитним договором.

Пунктами 2.1 договорів поруки передбачено, що у випадку зміни умов основного договору поручитель підписанням цього договору підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору, не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін.

21 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору від 29 серпня 2008 року № 0, згідно з якою змінено графік погашення кредитного договору, викладений у додатку № 1.

21 лютого 2009 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0, відповідно до якої змінено графік погашення кредитного договору, викладений у додатку № 1.

У зв`язку із внесенням змін до кредитних договорів додаткові угоди до договорів поруки між банком та поручителем не укладалися.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 6479, складеного 14 вересня 2016 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуж. проф. М. С. Бокаріуса:

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 на день його укладення становить 192 836,10 доларів США та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 77 300,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 115 536,10 доларів США;

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та процентами за користування кредитом) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 у редакції додаткової угоди від 21 лютого 2009 року № 1 становить 198 003,84 доларів США, та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 77 300,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 120 703,84 доларів США;

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226448 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 на день його укладення становить 184 587,78 доларів США та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 100,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 110 487,78 доларів США;

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та процентами за користування кредитом) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226448 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 (у редакції додаткової угоди від 21 лютого 2009 року № 1) становить 189 553,57 доларів США, та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 100,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 115 453,57 доларів США.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2013 року у справі № 2-540/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та солідарно стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованість за договорами про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № , 0 у розмірі 1 341 120,97 грн.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).

За змістом частини першої статті 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобов`язаннях, у яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або без відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач заявив клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи № 6479, складеного 14 вересня 2016 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М. С. Бокаріуса:

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 на день його укладення становить 192 836,10 доларів США та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 77 300,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 115 536,10 доларів США;

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та процентами за користування кредитом) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 у редакції додаткової угоди від 21 лютого 2009 року № 1 становить 198 003,84 доларів США, та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 77 300,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 120 703,84 доларів США;

- обсяг відповідальності (за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226448 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 на день його укладення становить 184 587,78 доларів США, та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 100,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 110 487,78 доларів США;

обсяг відповідальності (за тілом кредиту та процентами за користування кредитом) ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226448 у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 у редакції додаткової угоди від 21 лютого 2009 року № 1 становить 189 553,57 доларів США, та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 74 100,00 доларів США та процентів за користування кредитними коштами - 115 453,57 доларів США.

Згідно із статтею 143 ЦПК України 2004 року для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Аналогічне положення закріплено у статті 103 ЦПК України.

Постановляючи 17 травня 2016 року ухвалу про призначення у справі судової економічної експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування обсягу відповідальності поручителя до та після внесення змін до кредитних договорів потрібні знання в галузі економіки.

Разом із цим, досліджуючи висновок судової економічної експертизи від 14 вересня 2016 року № 6479, суди не звернули увагу на те, що обсяг відповідальності ОСОБА_1 за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226419 на час укладення договору споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 становив 192 836,10 доларів США, однак після укладення 21 лютого 2009 року сторонами додаткової угоди до цього кредитного договору обсяг відповідальності поручителя збільшився до 198 003,84 доларів США. Крім цього, відповідальність поручителя за договором поруки від 29 серпня 2008 року № 226448 на час укладення договору про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 складав 184 587,78 доларів США, проте у редакції додаткової угоди від 21 лютого 2009 року № 1 становив 189 553,57 доларів США.

Відповідно до частини шостої статті 147 ЦПК України 2004 року висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного суди попередніх інстанцій не спростували висновок судової економічної експертизи, який у сукупності з іншими доказами, а саме: договорами поруки, кредитними договорами та додатковими угодами до кредитних договорів, вказує на збільшення відповідальності поручителя після внесення змін до кредитних договорів, та безпідставно не взяли їх до уваги.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що додаткові угоди до договору поруки після внесення змін до кредитних договорів з поручителем не укладалися.

Отже, вирішуючи спір суди, попередніх інстанцій фактично самоусунулися від дослідження наявних у матеріалах справи доказів, не надали належної правової оцінки умовам кредитних договорів та додаткових угод до них, не дослідили надані банком розрахунки та безпідставно не взяли до уваги висновок судової економічної експертизи, у зв`язку із чим дійшли помилкового висновку про те, що порука за договорами поруки від 29 серпня 2008 року № 226419, 226448 не припинилася.

Частинами першою-третьою статті 412 ЦПК України установлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково й ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої й апеляційної інстанцій та постановлення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою.

Враховуючи, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог на підставі статті 412 ЦПК України.

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, то сплачений при її поданні судовий збір у розмірі 1 322,90 грн підлягає стягненню з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 липня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про припинення поруки задовольнити.

Припинити з 21 лютого 2009 року поруку за договором поруки № 226448, укладеним 29 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0.

Припинити з 21 лютого 2009 року поруку за договором поруки № 226419, укладеним 29 серпня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед кредитором за неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору від 29 серпня 2008 року № 0.

Стягнути з Публічного акціонерного банку «УкрСибббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 322,90 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк