Справа № 373/2965/15-ц
УХВАЛА

28 березня 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Керекези Я.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький подання головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним поданням та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 373/2965/15 від 10 січня 2019 року про стягнення на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 36538 грн 00 коп.

Посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 58090370, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 36538 грн 00 коп.. Про наявність виконавчого провадження боржник повідомлений. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Білодід І.Ю. подання підтримала, просить задовольнити.

Судом встановлено наступне.

27 липня 2018 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 487 гривень 20 копійок судового збору, 121 гривню 80 копійок сплаченого судового збору за заяву про забезпечення позову, 10320 гривень 00 копійок витрат на проведення первинної та додаткової судових експертиз та 25000 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу, а всього 36538 гривень 00 копійок.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції з 16 січня 2019 року знаходиться виконавче провадження №58090370, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 36538 грн 00 коп.

16 січня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації.

Боржником рішення суду не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів виконавчого провадження, яке досліджено судом, вбачається наступне.

За заявою представника стягувача ОСОБА_4 від 15.01.2019 16.01.2019 відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 36538 грн боргу. Копія Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана, в тому числі, і боржникові.

Боржник ОСОБА_3 обізнаний про відкриття виконавчого провадження, про що свідчить його власноручно написана заява від 24.01.2019. В даній заяві зазначено, що ОСОБА_3 просить зупинити виконавче провадження, оскільки цивільна справа, на виконання рішення якої було видано виконавчий лист, перебуває на розгляді у Верховному Суді разом із його заявою про зупинення дії судового рішення.

Державним виконавцем здійснені дії щодо встановлення майна боржника (рухомого та нерухомого), наявності відкритих рахунків, місця роботи та доходів. Відповіді на запити в матеріалах виконавчого провадження маються, окрім як підтвердження місця роботи (як зазначила в судовому засіданні державний виконавець Білодід І.Ю., відповідь на запит не повернулася).

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Порядок здійснення права громадян України, зокрема, на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобовязань.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобовязання самостійно не може свідчити про умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обовязків.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязання.

Будь-яких належних та допустимих доказів умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду державним виконавцем не надано. А з урахуванням часу відкриття виконавчого провадження, відсутності належних відповідей на здійснені державним виконавцем запити, перебування цивільної справи, рішення по якій стало підставою видачі виконавчого листа, на розгляді у Верховному Суді, відсутність даних щодо розгляду Верховним Судом питання про зупинення виконання рішення суду за наявності передбаченого ЦПК України права ОСОБА_3 заявляти таке клопотання, таке невиконання судового рішення боржником в даному випадку не може вважатися ухиленням та не дає суду права обмежити боржника в його конституційному праві свободи пересування та права вільно залишити територію України.

Крім того, ніяких доказів можливого виїзду боржника ОСОБА_3 за кордон також не надано.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України, Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: Я. І. Керекеза