Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3691/18
Провадження № 2/209/32/19
РІШЕННЯ

іменем України

"29" жовтня 2019 р. Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м.Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 21250, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 17.11.2017р. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування свого позову вказала, що 06.09.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено Кредитний договір № DZHCGI00770532

(надалі - Кредитний договір), відповідно до якого Відповідачем надано Позивачу кредитні

кошти в іноземній валюті на придбання житлової нерухомості в сумі 23920 доларів США,

під 12% річних за користування кредитними коштами. У серпні 2018 року Позивач дізнався, що 15.02.2018 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Кам`янського Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №55799374 щодо виконання виконавчого напису №21250, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 17.11.2017р. за Кредитним договором № DZHCGI00770532 в розмірі 2310,95 доларів США., з яких: основний борг у розмірі 20694,97 дол. США, відсотки у розмірі 1007,15 дол. США, пеня у розмірі 98,48 дол. США, за період з 20.11.2015 року по 13.10.2017 року комісія у розмірі 191,36 доларів США, заборгованість за штрафом (фіксована частина) 9,39 доларів США, заборгованість за штрафом (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1099,60 доларів США, витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1800,00 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, матеріалами нотаріальної

справи щодо вчинення виконавчого напису , Позивач вважає, що виконавчий напис № 21250

від 17.11.2017 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів

нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису.

Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.

Звертає увагу Суду на те, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем

щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог Відповідача до Позивача. Такий розрахунок не може бути належним, допустимим та достовірним доказом наявності заборгованості. Як вже вказано вище, для вчинення виконавчого напису подається засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Але Цього документу подано не було. Виписка з рахунку та розрахунок заборгованості не є тотожніми документами, їхня правова природа абсолютно різна.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник АТ КБ "Приватбанк" Проворотов Ю.В. надав до суду відзив на позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в якому зазначено, що через систематичне невиконання умов кредитного договору Банк звернувся до нотаріуса за захистом цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису не було підтверджено безспірність заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» категорично не погоджується з такою думкою, так як до нотаріуса було подано повний та виключний перелік документів, як того вимагає Закону України «Про нотаріат». У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ "Приватбанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню просить відмовити в повному обсязі.(а.с.58-63)

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - прийнято до провадження та призначено в судове засідання з викликом сторін.(а.с.84)

Представник позивача Шишкін В.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення.

Представник АТ КБ "Приватбанк" в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.(а.с.93)

Третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили.(а.с.98).

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що 06.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № DZHCGI00770532, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредитні кошти в іноземній валюті на придбання житлової нерухомості в сумі 23920,00 доларів США, зі сплатою 12% річних за користування кредитними коштами. (а.с.14-16)

16 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. виконавчий напис №21250 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором DZHCGI00770532від 06.09.2007 року за період з 06.09.2007 року по 13.10.2017 року в розмірі 23100,95 доларів США, що за курсом 26,63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 13.10.2017 року складає 615178,29 гривень, яка складається з: 20694,97 доларів США - заборгованість за тілом кредиту; 1007,15 доларів США - заборгованість за відсотками; 191,36 доларів США - заборгованість з комісії у розмірі; 98,48 доларів США - заборгованість з пені за період з 20.11.2015 року по 13.10.2017 року; 9,39 доларів США - заборгованість по штрафам (фіксована частина); 1099,60 доларів США - заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) та 1800,00 гривень - витрат за вчинення виконавчого напису (а.с. 11).

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Обґрунтовуючи позов, представник позивача ОСОБА_3 В ОСОБА_4 посилався на те, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, а тому приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

Крім того, виконавчий напис було вчинено з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», а саме, щодо безспірності вимог, суду не надано.

Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 12, 223, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 21250, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем 17.11.2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704,80 гривень .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 29.10.2019 року.

Суддя Лобарчук О.О.