Провадження № 2/337/2387/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Дмитро Сергійович, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенка Олександра Олеговича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.О. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про стягнення збитків, франшизи та моральної шкоди, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб «CHEVROLET LACETTI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить відповідачу за позовом ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

В обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна, а за відсутності іншого майна, зокрема нерухомого, та з урахуванням пенсійного віку відповідача виконання рішення суду може зайняти тривалий час.

Суддя, вивчивши заяву, дослідивши додані до неї документи в системному взаємозв`язку з заявленими позовними вимогами, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, враховуючи зміст та обсяг позовних вимог: стягнення з відповідача частини збитків, непокритих страховим відшкодуванням, франшизи та моральної шкоди в грошовому еквіваленті на загальну суму 55 039,49 грн., пересвідчитися у відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам не виявляється можливим з огляду на ненадання ним відповідних доказів. Не доведена ним також й зазначена в заяві відсутність у відповідача іншого, в тому числі й нерухомого майна, як існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про стягнення з відповідача вказаної грошової суми.

З урахуванням викладеного, за вказаних обставин заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенка Олександра Олеговича про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д.С. Бредун