Провадження № 2/686/3960/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу №686/15663/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення боргу за невиконаним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за невиконаним договором, вказавши, що між ними було укладено усний договір надання послуги купівлі автомобіля в республіці Литва з подальшою передачею його у власність ОСОБА_1 . Відповідно до умов договору 26.02.2017 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 500 євро та 27.02.2017 в сумі 2 300 євро, що по курсу НБУ на день звернення з позовом становить 93 156 грн. До 12.03.2017 року ОСОБА_2 зобов`язувався передати ОСОБА_1 автомобіль, однак станом на 11.06.2019 року ні автомобіля ні грошових коштів позивач не отримав, відповідачуникає зустрічей у зв`язку із чим позивач змушений звернутись до суду і просить стягнути суму передану за договором, відсотки та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Позивач в судовому засіданні не з`явився, представник подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір надання послуги купівлі автомобіля в республіці Литва з подальшою передачею його у власність ОСОБА_1 . Відповідно до умов договору 26.02.2017 року відповідач отримав від позивача кошти в сумі 500 євро та 27.02.2017 в сумі 2 300 євро, що по курсу НБУ на день звернення з позовом становить 93 156 грн.

До 12.03.2017 року ОСОБА_2 зобов`язувався передати ОСОБА_1 автомобіль, однак станом на 11.06.2019 року ні автомобіля ні грошових коштів позивач не отримав.

Відповідно до ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Отже, відповідач взяв на себе зобов`язання придбати автомобіль в республіці Литва з подальшою передачею його у власність ОСОБА_1 , пригнавши його до будинку ОСОБА_1 , на що отримав від позивача кошти в розмірі 2 800 євро. Про дані обставини свідчать письмові пояснення позивача та пояснення відповідача, які він надавав в Зарічанському відділенні поліції Хмельницького міського відділу поліції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони досягли істотних умов по договору про надання послуг.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 93 156 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору.

Суд критично оцінює посилання позивача на положення цивільного кодексу, що стосуються позики та вважає, що в даному випадку наведені норми не підлягають застосуванню, оскільки сам позивач в своєму позові не вказує про те, що позичив ОСОБА_2 грошові кошти з обов`язком повернути позику та не відбирав у останнього жодної боргової розписки.

А відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення процентів за договором позики задоволенню не підлягає.

Що стосується стягненню моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно абз. п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року,під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно абз. 1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В позовній заяві позивач надав пояснення щодо заподіяної йому моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача, яка полягає в перенесених ним душевних стражданнях та переживаннях, зверненням за захистом своїх прав до суду. На підставі стресу у нього виникли значні розлади здоров`я.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості та вважає, що така шкода позивачеві завдана в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 , що полягала в невиконанні ним взятих на себе зобов`язань, тому визначає розмір завданої моральної шкоди в розмірі 500 грн. Такий розмір шкоди є необхідним і достатнім для покриття завданої шкоди. В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263 - 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 206, 638, 599, 901, 906, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 - 93 156 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору та 500 грн. моральної шкоди.

В решті позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. .

Дата складання повного тексту рішення 30.10.2019 року.

Суддя: