ПОСТАНОВА

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/1793/18

провадження № 22-ц/4809/1437/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра», ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2019 року у складі судді Коліуш Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» Стрюкової І.О. та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначав, що 27 грудня 2017 року йому стало відомо, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.03.2016 було задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 22158,45 доларів США кредитної заборгованості, 109980,62 грн неустойки та на користь держави 2960,48 грн судового збору.

Судове рішення ґрунтувалось на тому, що він, як поручитель підписав кредитний договір «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008 та додатковий договір №1 від 27.12.2009 до кредитного договору, укладеного між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , чим взяв на себе зобов`язання щодо відповідальності за невиконання позичальником кредитних зобов`язань.

Зазначив що, він ніколи жодних кредитних договорів та додаткових договорів до нього з ВАТ КБ «Надра» не укладав і не підписував, зокрема і договір «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008, що підтверджується висновком експертного дослідження від 05.05.2018 № 1540/1541/18-27.

Вважає, що зазначений договір відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України має бути визнаний судом недійсним.

На думку позивача, перебіг строку позовної давності розпочався з того моменту, коли він дізнався про наявність спірного договору, тобто з 27 грудня 2017 року і до цього часу не сплив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним договір «Автопакет» №401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підписання договору позивачем не відповідає його внутрішній волі, оскільки не був ним підписаний та є неукладеним, оскільки одна із сторін договору належним чином не підписала правочин, а отже і не погодила його всіх істотних умов, як цього вимагає ч. 2 ст. 207, ч. 1 ст. 638, ч. 3 ст. 639 ЦК України.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник відповідача ПАТ «КБ «Надра» ставить питання про скасування рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2019 року та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що при прийнятті рішення судом не було досліджено всі обставини справи, поведінку Позичальника та Поручителя з моменту укладення договору і включно до ухвалення оскаржуваного рішення, що призвело до хибних висновків.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 28 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір «Автопакет» №401/28/03/2008/840-8620/КФ.. Порушуючи умови кредитного договору позивач своєчасно не сплачував необхідний мінімальний платіж, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

22 березня 2016 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області стягнув з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кредитну заборгованість, що складає 22158,45 дол. США та неустойки (пені, штрафу) 109980,62 грн. станом на 17 серпня 2015 року за кредитним договором «Автопакет» та додатковою угодою №1 до договору № 401/28/03/2008/840- 8620/КФ від 28 березня 2008 року.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що в рамках справи №398/4468/15-ц про стягнення заборгованості, де позивач був відповідачем по справі, жодних пояснень щодо незаконності договору з підстав його підписання не висловлював. В рамках цієї справи у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був представник, який в своїх запереченнях посилався абсолютно на інші правові підстави. Позичальник погодився з умовами Кредитного договору та наступними змінами до нього шляхом підписання відповідних договорів. За рахунок наданих кредитних коштів Позичальник задовольнив свою мету з якою він їх отримав, а саме придбав авто. Жодних заперечень Позичальник не висловлював до моменту звернення Банку з позовом про стягнення заборгованості.

Вважає, що неповне з`ясування обставин справи та ненадання повної правової оцінки всім наданим сторонами доказам, призвело до винесення судового рішення з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, визнання встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведені, а тому це рішення підлягає частковому скасуванню.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач висловив заперечення проти доводів апеляційної скарги.

Відповідачі в судове засідання не з?явилися, хоча були повідомленими належним чином про час і місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини

Судом встановлено, що 28.03.2008 між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_2 , було укладено Договір «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ, згідно з яким останній було надано кредит в сумі 20891,09 доларів США під 13,8% річних з кінцевим терміном повернення 20.03.2015. З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитом поручителем зазначений ОСОБА_1 та в договорі міститься підпис цієї особи.

Ухвалою районного суду від 20 лютого 2019 року було призначено судову почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта №378/379/19-27 від 06.03.2019 підписи від імені ОСОБА_1 у договорі «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008 укладеного між ВАТ КБ "Надра" («Банк») та ОСОБА_2 («Позичальник») та ОСОБА_1 («Поручитель»), які містяться в графах «Поручитель» на перших п`яти аркушах та в графі розміщені «Поручитель ОСОБА_1 » на шостому аркуші, виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 114-120).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, колегія суддів керується ч.3 ст.203 ЦК України, згідно якої, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 вказано, що згідно зі статтею 217 ЦК правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК суд може визнати недійсною частину правочину, з`ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.

В позові ОСОБА_1 просив визнати кредитний договір недійсним, оскільки він не підписував його і вказував, що від його імені діяла інша невстановлена особа.

За висновками судово-почеркознавчої експертизи №378/379/19-27 від 06.03.2019 підписи від імені ОСОБА_1 у договорі «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008 укладеного між ВАТ КБ "Надра" («Банк») та ОСОБА_2 («Позичальник») та ОСОБА_1 («Поручитель»), які містяться в графах «Поручитель» на перших п`яти аркушах та в графі розміщені «Поручитель ОСОБА_1 » на шостому аркуші, виконані не самим ОСОБА_1 , а іншою особою.

Задовольняючи позов суд першої інстанції встановив і виходив з того, що підпис в тексті кредитного договору від імені поручителя підроблено, що у відповідності до ч.3 ст. 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України вказує на його недійсність у повному обсязі.

Проте суд апеляційної інстанції вважає, що недійсність окремої частини оспорюваного договору, не має наслідком недійсності інших його частин і договору в цілому, оскільки можна припустити, що цей договір був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Колегія суддів дійшла до такого висновку, виходячи з того, що недійсною є тільки частина оспорюваного договору в частині поруки, яка є одним із видів забезпечення виконання основного зобов`язання, в даному випадку кредитного, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ КБ Надра, ураховуючи, при цьому, що вказане зобов`язання забезпечено ще й договором застави.

Доводи ПАТ «КБ «Надра», які зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що при розгляді іншої справи №398/4468/15-ц про стягнення заборгованості за оспорюваним договором «Автопакет», в якій позивач був відповідачем, його представник не висловлював заперечень щодо незаконності договору з підстав його підписання не ним, а іншою особою є необґрунтованими, оскільки чинним процесуальним законодавством не обмежено право особи звертатися з позовом про захист своїх порушених прав з будь яких законних підстав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з підстав передбачених п.2,4 ч.1 ст. 316 ЦПК України з ухваленням нового рішення про визнання недійсним договору «Автопакет» № 401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в частині поруки ОСОБА_1 .

Про судові витрати

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ч.1 та п.10 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» 176,20 грн в рахунок компенсації судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог 50%, з розрахунку (1057,20 х 0,5) - (704,80 х 0,5) = 176,20.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2019 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Договір «Автопакет» №401/28/03/2008/840-8620/КФ від 28.03.2008, укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , визнати недійсним в частині поруки ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Надра» 176,20 грн в рахунок компенсації судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко