РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/574/19

Справа № 510/125/19

22.10.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_3 , однак свідоцтво про смерті втрачено, повторно свідоцтво не видається з причин відсутності родинних відносин. Позивачу відомо, що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 161 від 02 червня 2008 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права власності на 15/28 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,30 кв.м., житловою площею 32,10 кв.м, підсобною площею 14,20 кв.м, веранда літ. а, літня кухня літ. Б, сарай літ. Ж, З, вбиральня літ. И, огорожа 1-4, споруда 5-6.

За життя ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої черги немає. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом.

Крім того, ОСОБА_1 на день смерті проживала разом з ОСОБА_3 . Оскільки позивач проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялася, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сестри відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 22 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин та відсутності всіх належних документів на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення сповіщалася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Златі Н. С., відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують, проти заочного вирішення справи не заперечують.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 03 липня 2019 року явку відповідача ОСОБА_2 було визнано обов`язковою та викликано її у судове засідання для надання суду особистих пояснень.

Однак на судові засідання, що відбулися 05 серпня 2019 року, 03 вересня 2019 року та 22 ІНФОРМАЦІЯ_2 2019 року відповідач не з`явилася, про дату, час та місце їх проведення сповіщалася належними чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача по батькові ОСОБА_3 , однак свідоцтво про смерті втрачено, повторно свідоцтво не видається з причин відсутності родинних відносин. Позивач вказала, що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 161 від 02 червня 2008 року.

У матеріалах справи наявні дані про те, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 244, шлюб ОСОБА_5 був укладений 30 листопада 1968 року, актовий запис № 185.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді права власності на 15/28 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,30 кв.м., житловою площею 32,10 кв.м, підсобною площею 14,20 кв.м, веранда літ. а, літня кухня літ. Б, сарай літ. Ж, З, вбиральня літ. И, огорожа 1-4, споруда 5-6.

За життя ОСОБА_3 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємців першої черги немає. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Крім того, ОСОБА_1 на день смерті проживала разом з ОСОБА_3 . Оскільки позивач проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялася, то вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сестри відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, в матеріалах справи є протокол опитування особи з її згоди, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»,ОСОБА_6 сусідки ОСОБА_3 , відповідно до показів якої, на день смерті ОСОБА_3 с неї проживала та доглядала за неї ОСОБА_1 , її рідна сестра по батькові. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю на протязі 6 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 22 грудня 2018 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин та відсутності всіх належних документів на спадкове майно.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

На сьогоднішній день у позивача виникла необхідність в отримані свідоцтва про право на спадщину після смерті сестри ОСОБА_3 , з якою вона проживала однією сім`єю.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги стосовно встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню, а факт встановленню, оскільки він має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення у ОСОБА_1 особистих немайнових прав, відповідно до положень чинного законодавства.

У підтвердження своїх позовних вимог щодо визнання права власності, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити юридичний факт факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 15/28 частини житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 46,30 кв.м., житловою площею 32,10 кв.м, підсобною площею 14,20 кв.м, веранда літ. а, літня кухня літ. Б, сарай літ. Ж, З, вбиральня літ. И, огорожа 1-4, споруда 5-6.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова