Справа № 585/753/19
Номер провадження 2/585/439/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 березня 2019 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,
з участю секретаря судового засідання Ковган О.В.,
Справа № 585/753/19, провадження № 2/585/439/19
позивач: ОСОБА_1,
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод»,
розглянув у залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про стягнення заборгованості по заробітній платі,
Стислий виклад позиції учасників справи.
01 березня 2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 122045, 22 грн. та 700 грн. у відшкодування витрат по оплаті правової допомоги. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наказом про прийняття на роботу № 55-К від 10.11.2016 року вона була прийнята на роботу на посаду начальника пункту в Хмелівський приймальний пункт ТОВ «Полтавамолпрод». 03.12.2018 року згідно наказу № 129 КП її було звільнено за угодою сторін по ст. 36 п. 1 КЗпП України. Всупереч вимогам ст. ст. 115, 116 КЗпП України відповідач станом на 03.12.2018 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед нею становить 122045, 22 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
До позовної заяви додано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
04 березня 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судовий розгляд справи.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 22).
Представник відповідача ТОВ «Полтавамолпрод» у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло (а.с. 20).
26 березня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
З копії трудової книжки вбачається, що наказом про прийняття на роботу № 55-К від 10.11.2016 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду начальника пункту в Хмелівський приймальний пункт ТОВ «Полтавамолпрод». 03.12.2018 року ОСОБА_1 було звільнено за угодою сторін по ст. 36 п. 1 КЗпП України, згідно наказу від 03.12.2018 року № 129- КП (а. с. 3-5).
З розрахункових листів за листопад 2018 року та грудень 2018 року вбачається, що заборгованість підприємства по заробітній платі за період з 01 серпня 2017 року по 03 грудня 2018 року становить 122045, 22 грн. (а.с. 6).
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу стягнення заробітної плати.
Норми права, застосовані судом:
Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Частиною 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.
Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Мотиви суду.
Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову.
Всупереч вимогам ст. ст. 115, 116 КЗпП України відповідач із 01 серпня 2017 року не виплачував позивачу нараховану заробітну плату, а при звільненні з роботи 03 грудня 2018 року не виплатив всіх сум, що належали їй від підприємства. Таким чином, право позивача на належний і повний розрахунок по заробітній платі порушено відповідачем і підлягає захисту шляхом стягнення суми заборгованості за рішенням суду.
Обґрунтування розподілу судових витрат.
Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 28 лютого 2019 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 надавав правову допомогу ОСОБА_1 (а.с.11). Згідно п. 2 даного Договору розмір гонорару визначався за домовленістю сторін і становив 700 грн.
Відповідно до квитанції № 11 від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 сплатила 700 грн. адвокату ОСОБА_2 за підготування до Роменського міськрайонного суду Сумської області позовної заяви до ТОВ «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а. с. 12).
Суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 700 грн. є співмірним. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 700 грн. підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України.
Суд вирішив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, нараховану, але не виплачену заробітну плату в період з 01 серпня 2017 року по 03 грудня 2018 року в розмірі 122045, 22 грн. та 700 грн. у відшкодування витрат по оплаті правничої допомоги адвоката з підготування позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавамолпрод» користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя: підпис…
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_3