Справа № 310/2160/18
2-з/310/69/19
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2019 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Прінь І.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна.

28.10.2019р. до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2019р. за ОСОБА_3 05.03.2011 року зареєстровано право приватної власності на підставі договору купівлі-продажу на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в період шлюбу з ОСОБА_4 було зруйновано і самовільно збудовано новий будинок на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності. Згідно позовної заяви померлий ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності та визнати спільною сумісною власністю подружжя будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва цього будинку, а також про стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості 1/2 частини виділеного майна. Вважає, що відповідач може безперешкодно ввести в експлуатацію самовільно збудований житловий будинок АДРЕСА_1 з будівельних матеріалів, які є предметом цього спору, оскільки земельна ділянка зареєстрована за відповідачем на праві приватної власності, а тому просить заборонити Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області вчиняти певні дії, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист. Відповідно до звіту ТОВ «ДІО» про ринкову оцінку самовільно збудованого житлового будинку АДРЕСА_1 , вартість житлового будинку складає 1297 296 грн. Враховуючи те, що 1/2 частка має значну вартість, на яку претендує позивач, також просить накласти арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , заборонивши її відчуження.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд має право за заявою учасника справи вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, суд прийшов до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак подана представником позивача заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме:

-заявником не зазначено повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності (п.2);

-предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3);

-обґрунтування необхідності застосування зазначених у заяві заходів забезпечення позову (п.4);

-ціну позову, про забезпечення якого просить заявник (п.5);

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути представнику позивача Міскевич А. ОСОБА_5 . заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, - повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду І.П. Прінь