Справа № 466/2688/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/1207/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..
суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.
секретар: Іванова О.О.
з участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника КЕВ м.Львова Бенцарука Р.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу №466/2688/18 за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова Міністерства оборони України, за участю третьої особи Львівської міської ради про зобов`язання належно оформити та подати до Львівської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових,-
в с т а н о в и в :
12.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою, у якій просить зобов`язати КЕВ м.Львова належним чином оформити та подати у Львівську міську раду клопотання про виключення з числа службових квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з 03.08.1989 року по 14.09.2000 року він працював в системі Міністерства оборони України, а саме слюсарем-ремонтником в будинкоуправлінні №4 Квартирно-експлуатаційного відділу КЕВ м.Львова. 11.07.1994 року він отримав службовий ордер №000793 на вселення в однокімнатну службову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на склад сім`ї з трьох осіб. В зазначеній квартирі позивач із сім`єю зареєстрований та проживає по даний час.

05.03.2018 року він звернувся в КЕВ м.Львова із заявою щодо виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових. 19.03.2018 року отримав відповідь, з якої вбачається, що у задоволенні його заяви відмовлено. Позивач зазначає, що таке рішення є незаконним та порушує його житлові права.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова Міністерства оборони України подати до Львівської міської ради клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 .
Рішення суду оскаржив відповідач в особі КЕВ м.Львова. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що судом не враховано той факт, що потреба у використанні спірної квартири як службового житла не відпала, а є актуальною і надалі, а тому саме лише бажання позивача про виключення займаної квартири з числа службових не може бути підставою для цього. Форма власності на спірну квартиру залишається державною, у зв`язку з чим КЕВ м. Львова не може брати участь у справі в статусі відповідача, а належним відповідачем у справі повинно виступати Міністерство оборони України. Суд першої інстанції не врахував пояснення представника відповідача та безпідставно задовольнив позов, зобов`язавши відповідача забезпечити житлом позивача шляхом зміни статусу житла особу, яка не перебуває на обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов. Крім цього, у рішенні суд зобов`язав КЕВ м. Львова Міністерства оборони України вчинити дії, однак назва КЕВ м. Львова як юридична особа не має доповнення приналежності до Міністерства оборони України. Така помилка,на думку відповідача, допущена з метою підмінити належного відповідача. Крім цього, резолютивна частина рішення не містить чіткого формулювання та вичерпного переліку документів, з якими відповідач має звернутися до Львівської міської ради. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши, пояснення на підтримання апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 , пояснення представника позивача ОСОБА_1 на заперечення доводів апеляційної скарги дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 в період з 03.08.1989 року по 14.09.2000 року працював слюсарем-ремонтником у будинкоуправлінні АДРЕСА_3 , що входить в структуру Міністерства оборони України, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с.6).
11.07.1994 року ОСОБА_2 було видано службовий ордер № 000793 на вселення в однокімнатну квартиру житловою площею 11,35 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на склад сім`ї з трьох осіб: на ОСОБА_2 , його дружину ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 . Підставою для видачі ордера було Розпорядження місцевої адміністрації Шевченківської районної ради народних депутатів № 514 від 29.04.1994 року.
Відповідно до Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №85 від 04.04.2018 року, виданої ЛКП «Північне-411» у квартирі по АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_4 . Іншого житла сім`я ОСОБА_2 немає.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що не подання КЕВ м.Львова клопотання про виключення спірної квартири з числа службових прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Із висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не погоджується.
Із матеріалів справи встановлено, що спірна квартира належить до числа службових про що стверджується ордером № 000793 від 11.07.1994 року на її заселення позивачем.
Відповідно до ст.ст. 118-123 Житлового кодексу України, п.п. 2-6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37 службові жилі приміщення призначаються для заселення громадян, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Підприємства, установи, організації мають використовувати службові жилі приміщення за їх цільовим призначенням. До числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень.
Жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено із числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.
Порядок забезпечення службовими жилими приміщеннями додатково регламентується відомчими нормативними актами Міністерства оборони України, за якими службові жилі приміщення повинні використовуватися тільки за призначенням.
Відповідно до Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова, яке затверджено Наказом начальника ЗТКЕУ від 30.06.2017 №100 прописано, що квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова є державною установою, яка створена Міністерством оборони України. Установа призначена для забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ у межах його відповідальності з питань казармено-житлового фонду та комунальних споруд, забезпечення розквартирування для підтримання військ (сил) у високій бойовій та мобілізаційній готовності, реалізації державної політики щодо забезпечення житлом військовослужбовців Збройних Сил України, осіб, звільнених з військової служби в запас або відставку, членів їх сімей, які мають право на отримання житла за рахунок Міністерства оборони України.
Відтак, основним призначенням КЕВ є господарська діяльність, виконання директив, наказів Міністерства оборони, що стосуються життєдіяльності військовослужбовців та дотримання їх гарантій у сфері забезпечення житлом.
Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.
Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається із числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затвердженим виконавчим комітетом районної, районної в місті, міської Ради народних депутатів.
За приписами ч.2 п.11 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловим приміщенням» затвердженого постановою КМУ №1081 від 03.08.2006 року виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної в місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Механізм та порядок виключення квартир із числа службових у Збройних Силах України регулюється також положеннями Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої Наказом МОУ №737 від 30.11.2011 року.
Пунктом 2.2 зазначеної Інструкції передбачено, що всі рішення щодо включення (виключення) житлового приміщення до (із) числа службового приймаються Міністерством оборони України. У подальшому житлове приміщення включається (виключається) до (із) числа службового за рішенням виконавчого органу районної, міської, районної в місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженим з начальником відповідних територіальних квартирно-експлуатаційних управлінь.
Згідно абз. 4.5 п.п. 3.5 цієї Інструкції для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена в запас (відставку) подає начальнику КЕВ району рапорт (заяву), підписану всіма повнолітніми членами сім`ї.
Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Втім судом першої інстанції, в порушення ст.51 ЦПК України не вирішено питання щодо складу осіб, які мають брати участь у розгляді справи, зокрема не залучено до участі у справі на стороні відповідача Міністерство оборони України, рішення якого є визначальним у даній справі, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості усунути такі недоліки. З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Крім цього, судом не перевірено, чи дотримана процедура подання заяви про зміну статусу квартири, чи перебуває позивач на квартирному обліку для покращення житлових умов. Зазначені питання мають суттєве значення для вирішення даного спору та є обов`язковими при дотриманні принципу доброго врядування.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ч.1,5 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 376 ч.1 п.4 ЦПК підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова задовольнити.
Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05 березня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова Міністерства оборони України про зобов`язання належно оформити та подати до Львівської міської ради клопотання про виключення квартир з числа службових.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; моб.тел. НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ) в користь КЕВ м.Львова Міністерства оборони України ( Код м. Львів вул. Батуринська,2 поштовий індекс 79049) судові витрати по справі в сумі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. за оплачений судовий збір.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

Р.В.Савуляк