ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7456/19 Справа № 195/375/19 Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.03.1986 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Томаківського райвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають дітей, які вже повнолітні і проживають своїм особистим життям. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час шлюб між сторонами носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе. В зв`язку з цим з вересня 2018 року припинили з відповідачем шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство та спільне проживання.

На підставі викладеного, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 22.03.1986 року відділом РАЦС Томаківського райвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 16.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 який було зареєстровано 22.03.1986 року відділом РАЦС Томаківського райвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 16.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що позов є передчасним та вважає можливим зберегти шлюб.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на залишенні рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.03.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом РАЦС Томаківського райвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис № 16.

З вересня 2018 року по теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Діти сторін є повнолітніми.

За статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення.

На підставі викладеного, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо можливості збереження сім`ї не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сторони разом не проживають, відповідач заперечує проти примирення та наполягає, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо, а згідно ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони не з`явилися у судове засідання суду апеляційної інстанції, що підтверджує незацікавленість їх у примиренні.

Шлюб - це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, передбачених ст.376 ЦПК України підстав для його скасування колегією суддів не встановлено, тому судове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають, оскільки рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова