УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши клопотання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просив усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його в квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул.Петровського) в м.Харкові.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 29 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року, позов задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у комунальну квартиру АДРЕСА_2, в якій йому належить 40/100 часток, що становить 60,8 кв.м. житлової площі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою ВС від 27.02.2019р. рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року змінено. Виключено з резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2018 року, яке залишене без зміни постановою Апеляційного суду Харківської області від 25 вересня 2018 року, у реченні «Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_1 у комунальну квартиру АДРЕСА_3 в якій йому належить 40/100 часток, що становить 60,8 кв.м. житлової площі» словосполучення «що становить 60,8 кв.м. житлової площі».

До суду надійшла заява від ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, який виданий на виконання рішення суду від 29.05.2018р., таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не відповідає резолютивній частині рішення. Розгляд вказаної заяви судом призначений у судове засідання.

28.03.2019р. до суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про зупинення стягнення за виконавчим листом від 01.11.2018р., виданим на виконання рішення суду від 25.09.2018р. .

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Виходячи з положень наведеної норми закону, зупинення виконання за виконавчим листом є правом, а не обовязком суду.

Враховуючи обставини, які встановлені у наведених судових рішення, з урахуванням постанови ВС від 27.02.2019р., суд не вбачає підстав для зупинення виконання за виконавчим листом від 01.11.2018р., виданим за рішенням суду від 25.09.2018р., до розгляду поданої заяви по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 260, 432 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволені заяви ОСОБА_2 про зупинення стягнення за виконавчим листом від 01.11.2018р., виданим за рішенням суду від 25.09.2018р.- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя Бородіна Н.М.