Справа № 755/1259/19
Ухвала

"26" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про розгляд в судовому засіданні з повідомленням сторін справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, -

у с т а н о в и в:

23.01.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

22.03.2019 року до суду надійшли клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Вимоги клопотання та заяви мотивовано тим, що 01.04.2016 року сторони уклали договір безпроцентної позики грошових коштів. В подальшому позивач ввів в оману відповідача та з погрозою застосування фізичної сили були укладені декілька додаткових угод, які суперечили принципам розумності та справедливості встановленими пунктом 6.6. договору. Додаткова угода № 3 має дискримінаційний пункт 6 щодо встановлення розміру штрафу. Вказаний факт підтвердять мати та батько відповідача, як свідки, про що буде заявлене додаткове клопотання про подачі зустрічного позову. Відповідач від позивача ніяких грошових коштів не отримувала, що підтверджується відсутністю розписки, як доказу передачі майна.

Вивчивши заявлене клопотання та заяву з відзивом, приходжу до висновку про те, що клопотання та заява не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поряд із цим, згідно вимог ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд приходить до висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуватися правами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Загалом характер спірних правовідносин на предмет доказування у справі вказують на те, що обставини справи мають бути підтверджені письмовими доказами, які безперешкодно можуть надаватись сторонами справи до суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що клопотання відповідача є немотивованим в частині того, які процесуальні дії у даній справі суд не може вчинити без проведення судового засідання із викликом учасників справи, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням сторін.

Стосовно заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду: 1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, чинним процесуальним законодавством України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - є малозначними.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року визначений у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 192100,00 грн., а справи з ціною позову менше вказаної суми є малозначними.

За змістом ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Згідно ст. 277 ЦПК України 1. Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. 2. У випадку, передбаченому частиною другою статті 274 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. 3. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі. 4. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 5. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. 6. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. 7. Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що для розгляду спорів, які згідно положень цивільного процесуального законодавства є малозначними, тобто малозначність встановлена законом, а не визнана судом з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України, передбачений розгляд справи лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Оскільки ціна позову у справі про стягнення коштів за договором позики становить 32000 грн. і на такий спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, така справа є малозначною у відповідності до вимог закону, а тому має розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Крім того, слід зазначити, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Загалом суд констатує, що всі посилання викладені відповідачем у своєму запереченні проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження уміщуються в поняття письмових доказів, які безперешкодно можуть бути надані нею суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Стосовно посилань відповідача на те, що нею буде заявлений зустрічний позов, суд контатує, що питання передбачені ст. 193 ЦПК України будуть вирішені у відповідності до вимог закону при реальному поданні відповідного зустрічного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 76, 89, 274, 277, 279, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд з повідомленням сторін цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики за правилами загального позовного провадження залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя