КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/8760/18 Головуючий у 1-й інст. - Астахова О.О.
Апеляційне провадження №22-ц/824/6729/2019 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

28 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Рубан С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» про стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року закрито провадження в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки розрахунку з 03.04.2015 року по 15.03.2018 року у сумі 453 095,68 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції .

Крім того, в апеляційній скарзі зазначає, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 «за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях».

Враховуючи вищевикладене, посилання скаржника в апеляційній скарзі на звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги безпідставне.

Відповідно до підпункту 9 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір справляється за ставкою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2019 року становить 1921 грн.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н

Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача(МФО) 899998

Рахунок отримувача 0024

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 року, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути доказом сплати судового збору.

Тобто, скаржнику необхідно надати оригінал квитанції про сплату вказаних коштів.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положенням ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення виявлених у ній недоліків щодо сплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити, що в разі не усунення у визначений судом термін недоліків щодо сплати судового збору, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Рубан С.М.