Справа № 1306/3866/2012
Провадження № 4-с/442/16/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі матеріали скарги ОСОБА_1, на дії заступника начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, -

встановив:

01.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії заступника начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості по аліментах за період з 01.01.2017 до 30.11.2018 неправомірними; зобовязати заступника начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 здійснити перерахунок суми заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період з 01.01.2017 по 30.11.2018 з урахуванням розміру грошових коштів, перерахованих ОСОБА_1 на картковий рахунок №328726 в якості аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 та використаних ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги покликається на те, що він перебував з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, за час його у них народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 30.12.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 30% від усіх видів заробітку щомісячно. Незважаючи на вказане рішення суду, до 2016 року вони з ОСОБА_3 та дитиною фактично проживали однією сімєю, і всі зароблені ним кошти він спрямовував на забезпечення сімї. Після фактичного припинення шлюбних відносин у 2016 році, він зробив все можливе для виконання свого батьківського обовязку щодо утримання дитини та забезпечення її належного розвитку. Зважаючи на те, що він пішов на службу у Збройні Сили України та поїхав в АТО, а також зважаючи на те, що стягував так і не звернулася у виконавчу службу про примусове стягнення аліментів, вони дійшли згоди про те, що він продовжуватиме добровільно сплачувати аліменти на утримання дочки. З цією метою він передав стягувачу свою банківську картку, на яку йому нараховувалась заробітна плата. Після звільнення із ЗСУ він продовжував щомісячно надсилати на картковий рахунок кошти в якості сплати аліментів на утримання дочки. Стягувач знімала ці кошти готівкою у банкоматах, а також розраховувалась нею у магазинах. Нещодавно він дізнався, що стягував звернулась до Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області із заявою про примусове виконання вищевказаного рішення суду. У своїй заяві стягував вказала, що з 26.04.2012 по 01.01.2017 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, проте сплату аліментів з 01.01.2017 і до теперішнього часу вона визнає лише частково 2000 грн. На підставі вказаної заяви заступником начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 19.02.2019 здійснено розрахунок заборгованості, по сплаті аліментів у виконавчому провадженні №57675269, згідно якого за період 01.01.2017 до 30.11.2018 ним сплачено лише 2000 грн., про отримання яким вказала стягував. Проте, ОСОБА_2 не було взято до уваги доводів щодо наявності усної домовленості між ним та стягувачем та сплати ним аліментів через вищевказаний картковий рахунок. Вважає, що такий розрахунок заборгованості не відповідає дійсним обставинам справи, не відображає реальний розмір заборгованості зі сплати аліментів, а тому є таким, що суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав, покликаючись на обставини, викладені у скарзі, просить таку задоволити.

Заступник начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу заперечив через її необґрунтованість та безпідставність, просить в задоволенні такої відмовити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу заперечила, просила в задоволенні такої відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадової особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) розяснень у п.13 узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-152/0/4-13 державний виконавець зобовязаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що у заступника начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 на виконанні знаходиться виконавчий лист у справі №1306/3866/2012, виданий 15.06.2012 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% від усіх видів його заробітку щомісячно. Стягнення розпочати з 26.04.2012 і до досягнення дитиною повноліття.

13.11.2018 постановою відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого провадження.

19.02.2019 заступником начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 здійснено розрахунок заборгованості по аліментах, яка за період з січня 2017 по січень 2019 року становить 30589,508 грн.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно п.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Щодо покликань боржника про те, що він добровільно сплачував аліменти на дитину, віддавши свою банківську картку стягувачу, та з урахуванням зобовязання батьків, встановленого у ч.1 ст.185 СК України брати участь у додатковий витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), такі до уваги судом не беруться.

Відтак, суд вважає, що державний виконавець на виконання вимог закону щодо повного та своєчасного виконання рішення суду, яке набрало законної сили правомірно здійснив розрахунок заборгованості по аліментах, правильність такого підтвердила й стягував, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, на дії заступника начальника Бориславського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 відмовити.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Павлів З.С.