Дата документу 29.10.2019 Справа № 337/1363/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/1363/19
Провадження №22-ц/807/2774/19
Головуючий в 1-й інстанції Ширіна С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарСеменчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2019 року, постановлену у м. Запоріжжі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних сум у зв`язку зі звільненням, середнього заробітку за невиплачену в строк заробітну плату, компенсація втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить стягнути заробітну плати, належні суми у зв`язку зі звільненням, середній заробіток за невиплачену в строк заробітну плату, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати.

Одночасно з подачею позову позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача та відокремленого підрозділу ПАТ «ЗАлК» - Придніпровське виробниче управління ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в межах заявленої ціни позову, також накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відкритих у всіх банківських установах та організаціях за АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та відокремленого підрозділу ПАТ «ЗАлК» - Придніпровське виробниче управління ПАТ в межах заявленої ціни позову.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних сум у зв`язку зі звільненням, середнього заробітку за невиплачену в строк заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, суд першої інстанції не прийняв до уваги факт тривалого порушення трудових прав позивача та часткового визнання позову відповідачем, який тим не менше зволікає з виконанням своїх обов`язків щодо сплати заборгованості із заробітної плати, що прямо вказує на ризик можливого невиконання рішення суду в майбутньому, що є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», зазначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, зазначив, що заявником не надано жодних достовірних доказів, які б свідчили, що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, а доводи заяви зводяться виключно до припущення.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу, судом першої інстанції, зокрема зазначено, що подаючи на розгляд заяву про забезпечення позову позивачем не надано доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання судового рішення.

Між тим, слід зазначити, що позивачем у заяві про забезпечення позову перелічено обставини, які на його думку свідчать про можливість ускладнення виконання рішення суду у цій справі в разі відсутності забезпечення позову, яким не надано оцінку в оскаржуваній ухвалі.

ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову, просив накласти арешт на банківські рахунки відповідача в межах суми заявленої в позові до стягнення, яка при цьому, відповідно до відзиву на позов частково визнається відповідачем, тому вимоги щодо забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом першої інстанції не враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і можуть бути скасовані у відповідності до ст. 158 ЦПК України, за наявності підстав для цього, протягом судового розгляду справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направлення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову для продовження розгляду.

Крім того, оскільки відповідно до ухвали апеляційного суду від 13.08.2019 року сплата апелянтом суми судового збору в розмірі 384,20 грн. за подання апеляційної скарги була відстрочена до ухвалення рішення у справі, тому зазначена сума підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 липня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 жовтня 2019 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков