КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року

справа 359/6202/16-ц

провадження № 22-ц/824/1495/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - фізична особа-підприємця ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року у складі судді Борця Є.О. в справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та пені,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та пені, збільшивши позовні вимоги просила розірвати договір №5061 від 24.03.2016 року, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором №5061 від 24.03.2016 року в сумі 45740,53 грн. та суму пені у розмірі 106592,54 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення збитків та пені задоволено частково.

Договір №5061, укладений 24 березня 2016 року між ОСОБА_2 до фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 розірвано.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки в розмірі 40741,58 грн. та пеню в розмірі 40000,00 грн.

У задоволенні позову в частині стягнення збитків та пені в більшому розмірі відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача збитки у сумі 31667,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ремонті роботи, які передбачені оспорюваним договором не були повністю виконані відповідачем з вини позивача, оскільки вона не надала доступу до своєї квартири. Розмір збитків та пені, зазначений у висновку експерта є помилковим, оскільки експертом не враховано, що ремонті роботи у квартирі були не закінчені, а тому відповідач фактично виконав роботу на суму 13178,40 грн., а витрати на матеріали становлять 10154,42 грн. Отже, відповідач зобов'язаний повернути позивачу 31667,18 грн. Також суд дійшов необґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені, оскільки відсутня вина відповідача у неналежному виконанні умов договору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогами щодо термінового продовження виконання робіт. Зазначає, що акт про недопуск від 25.04.2016 року є неналежним доказом по даній справі, оскільки складений та підписаний зацікавленими особами без залучення неупереджених свідків. Жодних спроб відповідача потрапити до квартири позивача не було. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ним завдано збитки позивачу на суму 31667,18 грн. На її думку, нею надано належні докази на підтвердження вини відповідача у заподіянні їй збитків.

В судовому засіданні, призначеному на 13.02.2019 року, представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання, призначене на 20.03.2019 року, відповідач та його представник не з'явилися, про дату ,час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

В судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням договору відповідачем позивач зазнала збитків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Рішення суду оскаржено лише в частині часткового задоволення позову, а тому саме в цій частині рішення суду підлягає перегляду в апеляційному порядку у відповідності до ст. 367 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24 березня 2016 року ОСОБА_2 уклала з ФОП ОСОБА_3 договір №5061, у відповідності до умов якого відповідач зобов'язався до 24 червня 2016 року виконати ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1, а позивач зобов'язався своєчасно передавати грошові кошти на придбання будівельних товарів та оплату виконаних робіт (а.с.9-10 т.1).

На виконання умов договору ОСОБА_2 передала відповідачу грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. та 25000,00 грн. (а.с.13, 14 т.1).

30.04.2016 року позивачем було направлено ФОП ОСОБА_3 лист від 29.04.2016 року, у відповідності до якого вона зазначила, що нею було виявлено ряд відхилень та дефектів при виконанні відповідачем ремонтних робіт та невідповідність придбаних та використаних матеріалів (а.с.32 т.1).

Позивачем складено акт усунення дефектів у зв'язку з недоліками роботи відповідача (а.с.33-36 т.1).

27.05.2016 року ОСОБА_2 направила на адресу ФОП ОСОБА_3 претензію від 16.05.2016 року (а.с.37-39 т.1).

27.05.2016 року позивачем направлено відповідачу вимогу від 27.05.2016 року про повернення сплачених нею грошових коштів (а.с.40-52 т.1).

14.07.2016 року позивачем направлено відповідачу лист від 13.07.2016 року, у якому вона вимагала надати їй акт усунення дефектів, усунути недоліки, що допущені при виконанні електромонтажних та сантехнічних робіт, негайно виконати роботи, які передбачені кошторисом, що є невід'ємною частиною договору №5061 від 24.03.2016 року, або повернути отримані від неї грошові кошти у повному розмірі, а саме 55000,00 грн. (а.с.53 т.1).

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №27/04-2018 від 27 квітня 2018 року, за результатами проведених досліджень експертом встановлено перелік та об'єми фактично виконаних будівельних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, які наведені в таблиці 3 в дослідницькій частині даного висновку експерта. Вартість фактично виконаних будівельних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, становить 13178,40 грн.

Виконані будівельні роботи (за умови, що на момент проведення обстеження будівельні роботи є закінченими будівництвом) з ремонту квартири АДРЕСА_1, виконання яких передбачено договором №5061 від 24.03.2016 року, перелік та обсяг яких встановлено за результатами досліджень, частково не відповідають вимогам нормативних документів у галузі будівництва, а саме: роботи з монтажу електропостачання не відповідають вимогам п. 5.1.7 [12], п. 2.1.53 [15], п. 2.1.58 [15], п. 3.18 [16], п. 2.6.7 [13]; роботи з монтажу системи водопостачання не відповідають вимогам п.10.11, п. 26.1.3, п. 26.2.2.5, п. 26.2.2.9.

Вартість будівельних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, виконання яких передбачено договором №5061 від 24.03.2016, виконаних у відповідності до вимог нормативних документів у галузі будівництва, становить 4104,00 грн.

Вартість будівельних робіт (за умови, що на момент проведення обстеження будівельні роботи є закінченими будівництвом) з ремонту квартири АДРЕСА_1, виконання яких передбачено договором №5061 від 24.03.2016 року, які виконані без дотримання вимог нормативних документів у галузі будівництва, становить 9074,40 грн.

Кількість будівельних матеріалів, використаних в процесі виконання будівельних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, виконання яких передбачено договором №5061 від 24.03.2016, наведена в таблиці 6 в дослідницькій частині даного висновку експерта. Вартість будівельних матеріалів, використаних в процесі виконання будівельних робіт з ремонту квартири АДРЕСА_1, виконання яких передбачено договором №5061 від 24.03.2016, становить 10154,42 грн. (а.с.184-213 т.1).

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами ЦК України, що опосередковують правовідносини за договором про надання послуг.

Згідно з ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Аналогічні положення щодо розірвання договору та відшкодування збитків передбачені і Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з положеннями ч.ч.2, 3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Оскільки встановлено, що відповідачем неналежно виконанні ремонті роботи квартири, передбачені оспорюваним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору №5061 від 24.03.2016 року.

Доводи апеляційної скарги, що невиконання умов договору сталося не з вини відповідача не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Позивач неодноразово зверталася до позивача із листами про усунення виявлених порушень у виконаному ремонті квартири, проте відповідач жодним чином ці порушення не усунув.

Відповідачем до суду надано лише акт про недопуск його до об'єкту виконання ремонтних робіт за оспорюваним договором 25.04.2016 року (а.с.82 т.1).

Відповідач не надав доказів на підтвердження неможливості потрапити до об'єкту виконання ремонтних робіт за оспорюваним договором в інші дні.

Крім того, експертним висновком встановлено, що виконані відповідачем ремонтні роботи не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а тому колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань.

Також експертним висновком встановлено, що вартість фактично виконаних будівельних робіт з ремонту квартири становить 13178,40 грн., з яких ремонті роботи виконані на суму 9074,40 грн. без дотримання вимог нормативних документів у галузі будівництва.

При цьому, відповідачем відповідно до ст.81 ЦПК України не надано доказів, що виконані ним ремонтно-будівельні роботи за договором відповідають будівельним нормам, є якісними та того, що ним виконано частково ремонт на суму 13178,40 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням будівельних робіт за договором про надання послуг з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 40741,58 грн. на відшкодування збитків.

Відповідно до частини п'ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договору з нього на користь позивача підлягає стягненню пеня.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 березня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді