Справа №639/7603/19
Провадження №2-о/639/165/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Лойко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту народження,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1 з заявою, в якій просить суд встановити факт народження її доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області, від матері - ОСОБА_1 , батька - ОСОБА_3 , запис про якого зроблено відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України.

Заяву обґрунтовує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області,

Заявник вказує, що отримати свідоцтво про народження у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації народження.

Заявник також зазначає, що встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження дитини.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити заявлені вимоги.

Представник Новобаварського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області також не з`явився про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області у ОСОБА_1 народилась дитина.

Відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області визнано тимчасово окупованою територією.

З приводу факту народження окупаційними органами було видано так звані «Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1 від 01.12.2015 року» та «Довідка від 13.09.2018 року № 332», які не може сприйматися державними органами України, як належні та допустимі. (а.с. 14, 17)

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспрюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Факт народження дитини вбачається зі змісту так званих «Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 01.12.2015 року», «Довідки від 13.09.2018 року № 332», та «Обмінної карти полового будинку, пологового відділення лікарні» де зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 06 год. 20 хв., в смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області, народила дівчинку, вагою 3 320 грамів. (а.с. 14, 16, 17)

Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13.09.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації народження ОСОБА_2 , оскільки заявником для підтвердження факту народження пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 12).

Оскільки заявник не має можливості надати до відділу ДРАЦС документи, передбачені законодавством України, та які необхідні їй для отримання свідоцтва про народження, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 , необхідно встановити факт народження її доньки, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України.

Виходячи із вищевикладеного, взявши до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу довідка про народження, видана медичним закладом яка, хоча і не є документом встановленої форми про народження, водночас вважається доказом, який достовірно свідчить про народження особи у певний час і за певних обставин, а саме у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області, Україна, оскільки судом не встановлено іншого.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Отже, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області, від матері - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, суд, в свою чергу, не має можливості встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області, від батька - громадянина України ОСОБА_3 , як про це просить заявник у справі, оскільки відомості про батька були зазначені у так званому «Свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 від 01.12.2015 року» та «Довідці від 13.09.2018 року № 332» на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Заяви про визнання батьківства від батька дитини суду надано не було.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 315-319 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», та постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту народження - задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Михайлівка, м. Ровеньки, Луганської області від матері - громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_2 , виданий 19.03.2019 року, орган, що видав 6313).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.10.2019 року.

Найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 19.03.2019 року, орган, що видав 6313, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, пр. Ново-Баварський, б. 115.

Суддя В.В. Труханович