ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 березня 2019 року

м. Харків

справа № 627/1307/17

провадження № 22-ц/818/1202/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

учасники справи:

Позивача за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області,представник - ОСОБА_1,

Відповідач за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2, представники - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

Третя особа - ОСОБА_5, представник - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_2 про припинення договору оренду землі , шляхом його розірвання , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року, ухвалене суддею Вовк Л.В., в залі суду в смт. Краснокутськ,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року Краснокутська районна державна адміністрація Харківської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення договору оренди землі, шляхом його розірвання.

В обґрунтування позову посилається на те, що за ОСОБА_5 ,на підставі судового рішення, в порядку спадкування ,визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Качалівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219409 . Розпорядженням голови Краснокутської РДА №505 від 11.10.2016 р., ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки НОМЕР_1. В грудні 2017 року до Краснокутської РДА з заявою звернувся ОСОБА_5 ,який просив припинити договір оренди землі від 08.04.2014 року на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 3,8243 га ріллі ,яка є не витребуваною земельною часткою (паєм) ,що знаходиться на території Качалівської сільської ради , укладений між Краснокутською РДА та ОСОБА_2 , оскільки йому в січні 2017 року відмовлено державним кадастровим реєстратором у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру , так як існує зареєстрований 12.10.2016 року договір оренди землі на спірну земельну ділянку.

У зв'язку із чим Краснокутська РДА просить припинити договір оренди землі, шляхом його розірвання, укладений між Краснокутською РДА та ОСОБА_2 від 26.09.2014 року та стягнути сплачений судовий збір.

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до Краснокутської РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Краснокутської РДА .

В обґрунтування позову посилається на те, що розпорядженням голови Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення між земельної ділянки в натурі ( на місцевості). Замовником документації із землеустрою є ОСОБА_5, що на думку позивача, суперечить ст.26 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року № 858, оскільки він не є власником земельної ділянки. На думку позивача за зустрічним позовом, Краснокутська РДА у своєму розпорядженні не посилається на правові підстави про надання дозволу ОСОБА_5 на розробку технічної документації із землеустрою. Крім того, на думку позивача за зустрічним позовом, голова РДА в розпорядженні не може посилатися на ст.17,22,81,118,121 ЗК України.

Просив визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року та стягнути сплачений судовий збір.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року позов Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області - задоволено.

Припинено договір оренди землі, шляхом його розірвання, від 08 квітня 2014 року укладений між Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_2 , зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Качалівської сільської ради за №746 від 26.09.2014 року на земельну ділянку площею 3,8243 га ріллі, яка є невитребуваною часткою (паєм), кадастровий номер НОМЕР_2, номер земельної ділянки НОМЕР_1, розташованої за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним та скасування розпорядження голови Краснокутської РДА , третя особа : ОСОБА_5, - залишено без задоволення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив лише припинити спірний договір оренди землі. Також суд дійшов помилкового висновку про те, що спірний договір оренди землі у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було зареєстровано 12 жовтня 2016 року. Між тим, матеріалами справи підтверджено, що 12 жовтня 2016 року договір було перереєстровано, а первинну реєстрацію його було проведено у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Качалівської сільської ради за № 746 від 26 вересня 2014 року. Також судом було невірно застосовано норми матеріального права, а саме Закон України «Про землеустрій» від 22 травня 2003 року № 858-IV та статті 22,81,118,121 Земельного Кодексу України. Судом неповно з'ясовані правові підстави розірвання спірного договору оренди землі. Судом не з'ясований момент витребування земельної ділянки її власником. Судом були проігноровані факти, на яких відповідач наголошував в судовому засідання, а саме: судом не було зазначено жодної причини та підстави, чому відповідача втрачає право оренди землі та чому має нести втрати у зв'язку з безпідставними бажанням отримати у власність конкретну земельну ділянку, право на яку у встановленому порядку не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження Краснокутської РДА № 126 від 07.04.2014 року ОСОБА_2 надано в оренду земельні ділянки загальною площею 303,2776 га ріллі на території Качалівської сільської ради терміном на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок не витребуваних громадянами земельних часток (паїв) за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради .

08 квітня 2014 року між Краснокутською РДА ,в особі голови райдержадміністрації Єчкенка В.М., та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,8243 га ріллі не витребуваної земельної частки (паю) ,кадастровий номер : НОМЕР_2 № 29/14. Договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №746 від 26.09.2014 року у відповідності із порядком реєстрації договір оренди земельної частки(паю) , затверджений постановою КМУ №119 від 24.01.2000 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 16.10.2016 року , вбачається , що державна реєстрація вказаного договору оренди землі від 08.04.2014 року відбулася 12.10.2016 року.

Відповідно до акту прийому-передачі об'єкта оренди від 08.04.2014 року , орендодавець передав земельну ділянку орендарю, а актом від 08.04.2014 року визначенні межі земельної ділянки № НОМЕР_1 в натурі.

Рішенням Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року за ОСОБА_5 в порядку спадкування визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,3 умовних кадастрових гектара .Рішення набрало законної сили.

Розпорядженням Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки НОМЕР_1.

Згідно рішення державного кадастрового реєстратора №РВ-017 від 06.01.2017 року, ОСОБА_5 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки 12.10.2016 року відбулася державна реєстрація договору оренди землі на спірну земельну ділянку.

Довідка Качалівської сільської ради від 14.12.2017 року свідчить про те, що земельна ділянка НОМЕР_1 із земельного реформованого КСП АФ «Мурафська» на території Качалівської сільської ради при жеребкуванні виділена не була. Земельна ділянка НОМЕР_1 виділена ОСОБА_5 із не витребуваних часток (паїв) на підставі рішення суду від 12.05.2016 року.

В клопотанні Качалівської сільської ради від 07.02.2017 року порушується питання про надання дозволу ОСОБА_5 на виділення в натурі земельної частки (паю) , номер земельної ділянки НОМЕР_1.

В грудні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до голови Краснокутської РДА з заявою про розірвання договору оренди землі між Краснокутською РДА та ОСОБА_2

Краснокутською РДА в позасудовому порядку ініціювалося питання про припинення договору оренди землі, про що ОСОБА_2 направлялися відповідні листи, однак вказане питання не вирішено.

Відповідно до п. 41 Договору оренди землі від 08.04.2014 № 29/14, що укладений між Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_2, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до п.8 вище вказаного договору оренди землі зазначено, що договір укладено на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником.

Пунктом 34 договору оренди землі передбачено, що договір припиняється також в інших випадках,передбачених законом .

Строк дії договору - договір укладено на 49 (сорок дев'ять) років або до моменту витребування земельної ділянки її власником.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК V передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, Закон України «Про оренду землі».

За змістом статті 17 цього Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина перша статті 763 ЦК України). Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

Наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму (частина перша статті 765 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення (частина друга статті 631 ЦК України).

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя статті 640 ЦК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Зокрема, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (згідно із частиною першою статті 125 ЗК України). Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (частина п'ята статті 126 ЗК України).

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію правочинів, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом (згідно із частиною другою статті 210 ЦК України).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом про оренду землі, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (згідно із частиною першою статті 2 Закону про оренду землі). Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (частина перша статті 6 Закону про оренду землі).

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону про оренду землі).

Передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі (частина перша статті 17 Закону про оренду землі).

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (частина перша статті 19 Закону про оренду землі).

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (абзац перший частини першої статті 1 Закону про реєстрацію нерухомого майна). Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення (абзац третій частини першої статті 1 Закону про реєстрацію нерухомого майна).

Державна реєстрація прав є обов'язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону про реєстрацію нерухомого майна, виникають з моменту такої реєстрації (згідно із частинами першою та третьою статті 3 Закону про реєстрацію нерухомого майна).

Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом (підпункт 1 частини першої статті 19 Закону про реєстрацію нерухомого майна).

Між тим, із змісту договору оренди, укладеного між сторонами вбачається, що предметом оренди є невитребувана частка (пай).

Матеріалами справи підтверджено, що договір зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області №746 від 26.09.2014 року у відповідності до Порядку реєстрації договір оренди земельної частки (паю), затверджений постановою КМУ №119 від 24.01.2000 року.

Водночас такі доводи ОСОБА_2 не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки право ОСОБА_5 на земельну ділянку (пай) підтверджено рішенням Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року; ОСОБА_5, у встановленому законом порядку звернувся до органів державної влади та місцевого самоврядування за отриманням належного йому майна, витребуванням якого був обмежений строк дії договору.

Відповідно до додатку Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР 18-00-00787 виданого КСП « Агрофірма Мурафська», в списку громадян - членів КСП ,які мають право на земельну частку (пай) під номером 587 рахується ОСОБА_8

Як свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0219409 ОСОБА_8 має право на земельну частку (пай) розміром 4,3 в умовних кадастрових гектарах у землі ,яка перебуває у колективній власності КСП « Агрофірма Мурафська».

ОСОБА_5, на підставі рішенням Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року , успадкував право на земельну частку (пай), що належить ОСОБА_8

Законом України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель ,що належать колективним сільськогосподарським підприємствам , на праві колективної власності.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

За змістом статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

У пункті 8 договору оренди земельної ділянку від 08 квітня 2014 року, укладеного між Краснокутською РДА ,в особі голови райдержадміністрації Єчкенка В.М., та ОСОБА_9, зазначено, що договір укладено на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником.

Тобто у договорі зазначено застереження, передбачене статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Розпорядженням голови Краснокутської РДА від 07.04.2014 року №126 « Про надання в оренду гр.ОСОБА_2 земельних ділянок ріллі за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради було передано в оренду 303,2776 га ріллі на території Качалівської сільської ради терміном на 49 років для ведення фермерського господарства за рахунок не витребуваних громадянами земельних часток (паїв) за межами населених пунктів на території Качалівської сільської ради у тому числі земельна ділянка НОМЕР_1 , кадастровий номер: НОМЕР_2.

Отже ОСОБА_2 було надано в оренду саме не витребувані громадянами земельні частки (паї).

Оскільки розпорядження Краснокутської РДА № 505 від 11.10.2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_5 на розробку технічної документації із землеустрою для подальшого надання у власність земельної ділянки НОМЕР_1» прийнято на підставі рішення Краснокутського районного суду від 12.05.2016 року, яке набрало законної сили, право ОСОБА_5 на земельну частку (пай) є дійсним, а право ОСОБА_2 на оренду цієї невитребуваної земельної частки (паю) умовами договору поставлено у залежність та припиняється після її витребування, то є правильним висновок суду про відсутність підстав вважати таке розпорядження незаконним.

Стаття 32 Закону України « Про оренду землі» визначає порядок припинення договору оренд землі шляхом його розірвання та містить застереження, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків , передбачених зокрема, умовами договору

Пунктом 36 Договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом».

ОСОБА_2 посилається на те, що вирішивши припинити договір оренди шляхом розірвання, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в прохальній частині позовної заяви йдеться лише про припинення договору, а не про його розірвання.

Між тим, за змістом позовної заяви про припинення договору оренди шляхом його розірвання позивач вказує на наявність таких підстав, а розірвання договору є одним із способів його припинення, то відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

При вирішенні спору судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна