печерський районний суд міста києва
Справа № 752/9559/19-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року суддя Печерський районного суду м. Києва Ільєва Т.Г. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Начальника першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, третя особа: Генеральний прокурор України про стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва дану позовну заяву було направлено за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

18.06.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для вирішення питання про відкриття провадження.

18.06.2019 ухвалою суду вказаний позов було залишено без руху, у зв`язку з не відповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, ухвалою суду від 18.06.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з не відповідністю вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: позивач в позовній заяві не вказав свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), адресу місцезнаходження відповідача, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, а саме відповідача та третьої особи, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вказану ухвалу, представник позивача отримав 14.08.2019, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

На виконання вимог ухвали, 29.08.2019 позивач подала до суду уточнену позовну заяву, однак дослідивши матеріали, які були подані, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не виконала належним чином, вимог ст. 175 ЦПК України, які були зазначені в ухвалі суду від 18.06.2019.

Окрім цього, суд звертає увагу, що виправлення на думку позивача недоліків, остання подала до суду 29.08.2019, що підтверджується вхідним штемпелем Печерського районного суду м. Києва вх. №120229, що свідчить про пропуск строку, який надавався на виправлення недоліків.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва, третя особа: Генеральний прокурор України про стягнення моральної та матеріальної шкоди - вважати не поданою та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.Г. Ільєва