ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/1322/19

Провадження № 22-ц/818/4720/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 липня 2019 року у складі судді Дьоміної О.П.,

у цивільній справі №636/1322/19 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

05.04.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 28.07.2014 року у розмірі 13702,74 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначало, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву №б/н від 28.07.2014 року згідно до якої отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписанням даної заяви відповідач надала свою згоду на погодження із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті Приватбанку. Анкета-заява, з Умовами та Тарифами в сукупності складають Договір про надання банківських послуг.

В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 17.03.2019 року виникла заборгованість у розмірі 13702,74 грн.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 19 липня 2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволені частково.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.07.2014 року у розмірі 3989 грн. 14 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні інших позовних вимог суд першої інстанції вирішив відмовити.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 липня 2019 року в частині відмови у стягнення заборгованості по простроченому тілу кредиту, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК»зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту суд першої інстанції посилався на правовупозицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17. Однак, з такими висновками суду скаржник погодитися не можна оскільки як вбачається із матеріалів справи, позивач не пред`являв вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами. Натомість позивач просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, яка складається із двох складових а саме: 3989,14 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2853,74 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита. Однак, суд на вказані обставини уваги не звернув, належним чином відмову в стягненні частини заборгованості за кредитним договором (за простроченим тілом кредиту) не мотивував.

Платіж за умовами Договору включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченою. Прострочений кредит -це кредитні кошти, які були надані клієнту та не були повернені у строк передбачений договором. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні заборгованості по тілу кредиту, в т.ч. за простроченим тілом кредиту. Однак суд першої інстанції, всупереч ст. 1054 ЦК України, стягнув лише першу складову заборгованості за кредитом та безпідставно звільнив Відповідача від відповідальності щодо погашення іншої складової, а саме заборгованості за простроченим тілом кредит.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, в зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками, штрафом та пенею внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору є необґрунтованими.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржує, а тому апеляційним судом не переглядається.

Також, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Однак, колегія суддів не може погодитьсь з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н від 28.07.2014 року ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». ( а.с. 8)

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Взяті на себе зобов`язання Банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти.

Згідно зі ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кредитні правовідносини між Банком та відповідачем за кредитним договором є дійсними, про бажання їх припинити в порядку встановленому законодавством чи договором не висловлювала жодна із сторін.

Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, та як вбачається з розрахунку заборгованості, наданим банком на час звернення до суду із позовною заявою, відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим в час звернення до суду, а саме станом на утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 3989 грн. 14 коп. заборгованість за тілом кредита та 2853 грн. 74 коп. заборгованість за простроченим тілом кредита, що складають загальну заборгованість за тілом кредита, що вбачається з розрахунку заборгованості, однак суд першої інстанції на це уваги не звернув.

Виходячи з викладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні у в частині вирішення позову про стягненні з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту шляхом їх задоволення.

Отже, пропорційно задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 960 грн. 50 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 1440,75 грн. за апеляційний перегляд рішення суду.

Зміна рішення в частині вирішення вимоги однієї із складових, тобто про стягнення суми заборгованості за процентами, впливає і на загальний обсяг заборгованості та розподіл судових витрат, а тому, погоджуючись із висновком суду про часткове задоволення позову, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення про стягнення заборгованості з урахуванням викладених вище розрахунків.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч. 1 ст. 376 ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 липня 2019 року змінити.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВТАБАНК» () заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.07.2014 року у розмірі 6842 грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судові витрати в розмірі 960 грн. 50 коп. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судовий збір у розмірі 1440 грн. 75коп. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина