233 № 233/5414/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
20 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований її племінник ОСОБА_2 Відповідач в зазначеній квартирі фактично не мешкав, проживав у своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_2 , а у 2002 році виїхав на проживання до м. Донецьк у зв*язку із навчанням та залишився проживати у цьому місті. До місця своєї реєстрації відповідач не з*являвся, місце його проживання у теперішній час позивачу невідоме. Реєстрація ОСОБА_2 в квартирі має наслідком порушення прав позивачки як власниці, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення, вказуючи, що відповідач ОСОБА_2 був лише зареєстрований у її квартирі, ніколи в ній не мешкав. З власної волі відповідач виїхав у м. Донецьк, де згодом створив сім*ю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , позивачка по справі є її сусідкою. Свідку відомо, що відповідач не проживає і ніколи не проживав у квартирі позивачки, перешкод до проживання позивачка йому не чинила.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з 2012 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 , позивачка по справі є її сусідкою. Відповідач не проживає у квартирі позивачки, свідку відомо, що там мешкають дочка та онуки позивачки.
З`ясувавши позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (а.с. 3-5) на підставі договору дарування квартири від 11 вересня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Костянтинівської ДНК Панасенко О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1592, зареєстрованого у Костянтинівському БТІ 25 вересня 2002 року, р.кн. № 25, за р.н. 56 (а.с. 8), є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області № 892 від 23 травня 2019 року (а.с. 6), виданій власнику житла ОСОБА_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка власника; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук власника; - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онук власника. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , племінник власника довгий час у квартирі не мешкає.
Як вбачається з акту про не мешкання особи від 18 червня 2019 року, ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_4 , але з 2006 року за зазначеною адресою не мешкає, особистих речей ОСОБА_2 у квартирі немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с. 7).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі понід один рік не проживає у квартирі АДРЕСА_4 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
Керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_4 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 30 жовтня 2019 року.

Суддя