Тростянецький районний суд
справа № 147/676/19
номер провадження № 2/147/485/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу № 147/676/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 28.08.2015р. з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.2018р. ОСОБА_3 зарахований до Вінницького національного аграрного університету на денну форму навчання, строком на 4 роки, тобто до 2022р., на спеціальність агрономія, ступінь вищої освіти бакалавр. Відповідно до п.9 Договору про навчання, загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 30000 грн., в тому числі за один семестр 3750 грн. Позивачем було сплачено за навчання сина 02.08.2018р. 3750 грн. та 13.12.2008р. 3750 грн., а також за проживання в гуртожитку 27.08.2018р. 2080 грн. та 13.12.2018р. 2080 грн., всього на загальну сумму 11660 грн. та інші потреби дитини (одяг, взуття, харчування) близько 10000грн. Також зазначила, що працює у ФОП ОСОБА_4 та її заробіток за 6 місяців складає 21612,16 грн. Відповідач фізично здоровий, офіційно працевлаштований, але матеріальної допомоги на утримання сина, в добровільному порядку, не надає. На даний час з нього стягуються аліменти на утримання меншого сина, виплати на сина ОСОБА_5 припинено. Оскільки, син ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання, молодший син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги, в добровільному порядку не надає, зазначила, що знаходиться у важкому матеріальному становищі. У зв`язку з чим просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином 23-х років.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 05.07.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

11.10.2019р. від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю. Зазначив, що він, з метою забезпечення належних умов проживання своїх дітей та в якості майбутнього матеріального утримання дітей, залишив будинок в якому проживав разом з сім`єю, що розташований в АДРЕСА_1 . Крім того, продав власний транспортний засіб, а виручені кошти спрямував для погашення боргу за будівництво даного будинку. На даний час винаймає житло. Також зазначив, що син ОСОБА_6 за перший навчальний рік до м. Вінниця їздив автобусом ТОВ «Бершадське АТП» безкоштовно, у зв`язку з його проханням до власника АТП. Вважає аргументи позивача про стягнення аліментів саме до досягнення дитиною 23-років безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та на поданих позивачем доказах. Витрати на проживання сина, понесені позивачем, в розмірі 4160 грн, а також інші витрати на потреби сина, зазначені позивачем в розмірі 10000 грн., не знаходять свого документального підтвердження та являються надуманими. Крім того вважає, що сума аліментів в розмірі 2000 грн. є завищеною. Сплачувати зазначену суму аліментів він не може, оскільки, працюючи в ТОВ «Продмаркет трейд» у м. Вінниця, отримує заробітню плату близько 3380 грн., з якої сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Знайти більш оплачувану роботу на даний час, не представляється можливим. На підставі вищевикладеного, просив суд у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні від 17.10.2019р. підтвердив обставини зазначені у відзиві на позовну заяву та визнав позов частково, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 03.08.2001р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4).

Згідно виконавчого листа від 10.09.2015р. у справі №147/833/15-ц із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.08.2015р., але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №8536 від 16.102019р., розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 16.10.2019р. складає 1840,39 грн. (а.с. 57).

Згідно договору про навчання №076.18д-А від 09.08.2018р. між Вінницьким національним аграрним університетом та ОСОБА_1 укладено договір про надання освітньої послуги ОСОБА_3 за спеціальністю «Агрономія», денної форми навчання, тривалістю чотири роки, дата зарахування на навчання 01.09.2018р. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання 30000 грн., в тому числі 3750 грн. за один семестр (а.с.9).

Відповідно до довідки №601 від 17.10.2019р., ОСОБА_3 дійсно є студентом другого курсу факультету агрономії та лісівництва, денної контрактної форми навчання Вінницького національного аграрного університету. Навчання на 2 курсі з 01.09.2019р. по 31.08.2020р. Навчання на ОКР «Бакалавр» - 4 роки. Рівень акредитації вузу ІV.

Згідно угоди на проживання в гуртожитку Вінницького національного аграрного університету від 27.08.2019р. ОСОБА_3 надано ліжко-місце в гуртожитку №2 у кімнаті № НОМЕР_2 на період 2018-2019рр. (а.с. 10).

Відповідно до довідки №6 від 07.06.2019р. про отримані доходи за 2018-2019рр. ОСОБА_1 за період з грудня 2018р. по травень 2019р. отримала заробітню плату на загальну суму 21612,16 грн. (а.с. 11).

Позивачем було сплачено кошти за навчання сина 02.08.2018р. 3750грн., 13.12.2018р. 3750 грн. та гуртожиток 27.08.2018р. - 2080грн., 13.12.2018р. 2080грн., що підтверджується квитанціями, доданими до матеріалів позовної заяви (а.с. 12-14).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як його мати не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити сина на період його навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за гуртожиток, навчання тощо.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х років. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Досліджуючи матеріальний стан відповідача, судом було встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Продмаркет Трейд» на посаді фахівець з питань безпеки з квітня 2019р. Загальна сума доходу за період з квітня 2019р. по вересень 2019р., без урахування аліментів, становить 19901,43 грн.

Суд вважає, що часткове визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача та інші обставини, на які посилалася позивач в позовній заяві, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити частково, а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), на період його навчання щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, оскільки останній самостійного доходу не має, у зв`язку з чим і потребує таку допомогу.

На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітнього сина на період його навчання, а саме до 31.08.2020р.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.182, 191, 198, 200 СК України, ст.ст. 223, 280, 259, 263-265, 268, 272, 279 ЦПК України,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період його навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, починаючи з 24.06.2019 року по 31.08.2020 р., але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, уродженка села Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, ІПН НОМЕР_3 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець міста Шевченково Харківської області, ІПН - НОМЕР_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: