Справа № 473/1148/19
УХВАЛА

іменем України

"27" березня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Висоцька Г.А., розглянувши матеріали цивільної справи 473/1148/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Орган опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно неї в звязку із ухиленням від виконання обовязків по її вихованню.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору із посиланням на п.9 ч 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ту обставину, що вона є дитиною-інвалідом.

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до наступного.

Так, згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнятих Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 року, та практики Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнається необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року в справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Так, відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З вищевказаних підстав, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до положень п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Позивачем вірно визначено розмір судового збору, який підлягає сплаті, належним чином підтверджено, що вона є дитиною інвалідом( корінець № 3-е на дитину інваліда віком до 16 років від 19.12.2012року виданого на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення серія ААБ № 130424, видане УСВіК Центрального району законному представнику позивача - ОСОБА_3.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 258- 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позивача ОСОБА_1 по цивільної справи 473/1148/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - звільнити від сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя Висоцька Г.А.