Справа № 148/583/19
Провадження №2/148/406/19
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2019 року м.Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Ковганич С.В., вирішуючи питання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1, поданої від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_2, до Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю.

У позовній заяві представник позивача просить суд відстрочити позивачу сплату судового збору до винесення рішення по справі на підставі ч. 3 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки позов стосується захисту житлових прав .

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву належить залишити без руху, виходячи з наступного.

В ст.129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З аналізу вказаних законодавчих норм слідує, що суд може відстрочити сплату судового збору, якщо предметом позову є захист житлових прав, однак враховуючи майновий стан сторони.

Разом з тим, представником позивача не подано доказів на підтвердження обставин щодо майнового стану позивача, що унеможливлює сплату судового збору останнім.

Окрім цього, представник позивача у примітках до позовної заяви зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв'язку з розглядом справи, складається із розміру судового збору сплаченого при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, суду є не зрозумілою позиція представника позивача щодо сплати судового збору, оскільки він просить суд відстрочити позивачу сплату судового збору та одночасно зазначає, що судовий збір є сплаченим.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до ст.82 ЦПК України (на даний час ст. 136 ЦПК України), то наслідки, передбачені ст.121 ЦПК України (на даний час ст. 185 ЦПК України), застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

За викладених обставин, вважаю, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву залишити без руху.

Ознайомившись з формою та змістом позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, а саме, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не дотримано вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України:

- у позовній заяві не зазначено ціну позову;

- позивачем не сплачений судовий збір.

Як вбачається з позовних вимог, позивач пред'являє позовну вимогу майнового характеру.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.,

Таким чином, судовий збір у даному випадку має бути сплачений в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 768,40 грн. та не більше 9605,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати представнику позивача строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме: зазначення у позовній заяві ціни позову, сплати відповідно до ціни позову судового збору та надання суду документу, що підтверджує його сплату.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ст. 136, ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про відстрочення позивачу ОСОБА_1 сплати судового збору до винесення рішення по справі відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, поданої від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_2, до Журавлівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю, залишити без руху до усунення недоліків.

Надати представнику позивача строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається представнику позивача.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: