Справа № 527/1607/19
провадження 2/527/673/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Павлійчук А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бутко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Глобине цивільну справу №527/1607/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: виконавчого комітету Градизької селищної ради Полтавської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втрала право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В своїй заяві позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , відповідач зареєстрований за вище вказаною адресою, проте у даному будинку не проживає. Як власник вона утримує будинок та оплачує комунальні послуги, а реєстрація відповідача у домоволодінні не дає йому змоги отримувати державні пільги на оплату вказаних послуг.

Посилаючись на викладене, на порушення прав власника, позивач просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, на адресу суду направила заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надіслав заяви про розгляд справи буз його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без повідомлення причин неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно Договору купівлі - продажу ВКІ № 756707 від 19.03.2008 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» № 18178491 від 20.03.2008.

Як вбачається із довідки № 2659 від 25.07.2019 наданої виконавчим комітетом Градизької селещної ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та має наступний склад сім`ї: ОСОБА_3 , донька 1993 року народження, ОСОБА_2 , 1970 року народження.

Відповідно до Заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 21.01.2019 року шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до письмових пояснень свідків від 23.07.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,, вбачається, що ОСОБА_2 , з весни 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як зазначено в ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи власником житлового будинку, позбавлений права вільно розпоряджатись своєю власністю, оскільки у ньому зареєстрований ОСОБА_2 , який не проживає в ньому, а тому позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути покладені на відповідача в силу ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 211, 223, 258, 259, 263, 265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , рнокпп: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

Третя особа: Виконавчий комітет Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області (місце знаходження: Полтавська область, Глобинський район смт. Градизьк, вул. Київська, 51).

Суддя А. В. Павлійчук