У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

23.10.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Вивчивши зміст позову та додані до нього письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, відповідно до п.2 ч.1 176 ЦПК України ціна позову визначається:у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Зі змісту дослідженої позовної заяви, а саме прохальної її частини, вбачається, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Великолазівської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Однак позивачем в порушення вимог вказаної норми ціну позову не визначено, всупереч тому, що даний спір має майновий характер.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При цьому суд звертає увагу на те, що ціна позову повинна відповідати дійсній вартості майна саме на момент пред`явлення позову.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем згідно матеріалів справи, зокрема квитанції, підтверджується сплата судового збору у розмірі 768.40 р. Однак у справі міститься тільки копія квитанції, з якої неможливо встановити, чи це здійснено оплату за подачу саме цього позову.

Разом з тим суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченої позивачем суми, адже позов не містить ціну позову та у матеріалах справи відсутні будь-які належні документи щодо вартості спірного майна.

Згідно вимог ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Правила цієї статті щодо подання копій документів не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, а також про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину чи каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Всупереч вказаній нормі закону позивач не надав копії позову з додатками для відповідача.

Згідно вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України регламентовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи додана копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 на англійській мові.

Суд звертає увагу позивача на те, що іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 8 ст. 95 ЦПК).

З наведеної норми випливає, що для визнання документа, отриманого в іноземній державі, як письмовий доказ вимагається наявність двох обставин в сукупності: 1) справжність цього документу не спростовується; 2) документ легалізовано в установленому порядку.

Якщо письмовий документ виконаний на іноземною мовою, то до нього потрібно переклад. Переклад документа на іноземній мові повинен бути завірений належним чином. Мається на увазі нотаріально завірений переклад письмового документа з іноземної мови на української, оскільки чинним законодавством передбачено, що цивільне судочинство проводиться державною мовою. Як відомо, такий переклад виконується перекладачем, потім нотаріус посвідчує переклад. Таким чином, перевіряється правильність виконаного перекладу (ст. 81 Основ законодавства про нотаріат).

5 жовтня 1961 в Гаазі була укладена Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів [1] (далі - Гаазька конвенція 1961 г.). Ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави. Офіційними документами в сенсі Гаазької конвенції 1961 р розглядаються: 1) документи, які виходять від органу або посадової особи, що підкоряється юрисдикції держави, включаючи документи, які виходять від органів прокуратури, секретаря суду або судового виконавця; 2) адміністративні документи; 3) нотаріальні акти; 4) офіційні свідоцтва, такі як офіційні свідоцтва про реєстрацію візи, який існував на певну дату; засвідчення підпису на документах, засвідченому у нотаріуса.

Також суд звертає увагу на те, що додані до позову письмові докази є неналежним чином завірені.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що усунення вказаних вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви строком до 15.11.2019 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо