Єдиний унікальний номер: 448/1852/18
Провадження № 2/448/205/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.03.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, залишилося спадкове майно - земельна ділянка (земельна частка-пай) площею 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Берегове», що на території Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, - відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 177 від 03.08.2017 року.

Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, успадкувала її дочка - ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла спадкодавець ОСОБА_4.

До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить вищевказана земельна ділянка (земельна частка-пай) площею 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3

Стверджує, що рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2013р. встановлено факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті матері ОСОБА_4, а інші спадкоємці на спадкове майно не претендують.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на спірну земельну ділянку (земельну частку-пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав клопотання, в якому зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності.

Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Згідност.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат";Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно із ст. 534 ЦК УРСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина (чоловік) і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, за ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном.

Отже, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить право власності на земельну ділянку (земельну частку-пай) площею 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Берегове», що на території Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, - відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 177 від 03.08.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2013 року по справі №448/1585/13-ц, матір позивача - ОСОБА_4 вступила в управління спадковим майном після смерті своєї матері (бабці позивача) ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину. Вказані обставини у відповідності до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню, оскільки вказане рішення суду має преюдиціальний характер при розгляді даної справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача - спадкодавець ОСОБА_4.

Вищезазначеним судовим рішенням від 10.10.2013р. встановлено, що спадкове майно після смерті останньої у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України прийняв позивач ОСОБА_1, а інші спадкоємці першої черги спадкування за законом - чоловік і син спадкодавця ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у встановлений законом строк і порядок спадщини не прийняли.

Даним судовим рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2013 року по справі №448/1585/13-ц, за ОСОБА_1, позивачем по справі, визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Спірна ж земельна ділянка (земельна частка-пай) не була предметом позову у даній цивільній справі №448/1585/13-ц та через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на такі позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10.10.2013 року по справі №448/1585/13-ц за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно; копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1; копією паспорта, свідоцтва про народження ОСОБА_1, позивача по справі; іншими матеріалами справи.

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельні ділянки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідност.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4; він у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняв дану спадщину; інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, спадщини не прийняли і на таку не претендують; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входять зазначена земельна ділянка (земельна частка (пай), яку така успадкувала в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3; право власності на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку (право на земельну частку (пай)) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ «Берегове», що на території Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, - відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 177 від 03.08.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення бо уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Мостиським РВ УМВС України у Львівській області від 19.07.2000р., уродженець, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області, місцезнаходження: 81340, м.Судова Вишня, пл.І.Франка,4, Мостиського району Львівської області, код ЄДРПОУ - 04056233.

Третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак