Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1212/18
Провадження № 2/321/16/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Машкіної Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів в режимі відеоконференції ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги обґрунтовує таким.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.11.2017 року відповідачів визнано винуватими у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні визнано позивача, якому неправомірними діями ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була завдана матеріальна та моральна шкода.

Так, згідно висновку експерта про проведення СМЄ від 12 листопада 2015 року № 181 позивачу спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ран, садни, синці на голові та обличчі, струс головного мозку кваліфікуються як легкій тілесні ушкодження з короткотривалим розладом здоровя. Після заподіяння йому тілесних ушкоджень, він перебував значний період на лікуванні в стаціонарному відділенні ТМО Михайлівського району.

Для проведення судово-медичного обстеження, лікування, йому необхідні були медикаменти, лікарські засоби та матеріали медичного призначення, без яких проведення лікування було б неможливо і які були придбані за його рахунок на загальну суму 1310,68 грн.

Крім того, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пошкодили майно позивача, а сааме: автомобіль НОМЕР_1, чим завдали майнову шкоду на суму 6345,00 грн.

Таким чином, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, складає 7655,68 грн, які позивач просить стягнути з відповідачів солідарно.

Окрім матеріальної шкоди, позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з неправомірними діями щодо нього, що позначилося на негативних змінах у його житті. Так, спогади про наслідки психотравмуючих подій, страх можливого повторення злочину, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, важкість виконання повсякденних обов'язків, приниження гідності порушили його нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя та створили інші негативні наслідки.

Крім того, у звязку з ушкодженням здоровя, заподіяними неправомірними діями ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 позивач переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження.

Таким чином, моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, позивач оцінює в 90 000 грн., які просить стягнути з відповідачів солідарно.

При цьому, за надання правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000486 за обвинуваченням ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 позивачем було сплачено 6000 грн. адвокату, який діяв на підставі укладеної між ними угоди про надання правової допомоги. Зазначені судові витрати позивач також проситься стягнути солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, обґрунтовуючи їх письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Визнав, що під час розгляду кримінального провадження від батьків відповідача ОСОБА_4, який на той час був неповнолітнім, він отримав 2000 грн. на відшкодування витрат, повязаних з ушкодженням його здоровя.

Відповідачі ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відео конференції позовні вимоги не визнав. Пояснив, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат є незаконними, оскільки за вчинення кримінального правопорушення він відбуває кримінальне покарання в місцях позбавлення волі. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає недоведеними, оскільки на підтвердження її розміру позивачем не надано доказів. Відзив на позовну заяву не надав.

Відповідачі ОСОБА_3 в судовому засіданні в режимі відео конференції позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні поясненням відповідача ОСОБА_2 Відзив на позовну заяву не надав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання в режимі відео конференції з установою за місцем відбування покарання не зявився, відзив на позовну заяву не надав.

Встановивши всебічно та повно обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.11.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винуватими у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_4 - у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч.3 ст.289 КК України. Аирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні, в тому числі автомобіль НОМЕР_1 залишено в розпорядженні ОСОБА_1 (а.с. 7).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.05.2018 року виключено з мотивувальної частини вироку відносно обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кваліфікуючу ознаку «повторність» за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. У решті вирок суду залишено без змін ( а.с. 18-24).

Зазначеним вироком встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_2 здійснили напад на потерпілого ОСОБА_1, застосовуючи до нього насильство, небезпечне для життя та здоровя, що виразилося в заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткотривалим розладом здоровя, та незаконно заволоділи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1. Крім того, ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_2 таємно викрали автомобільний МР3 ресивер Ріоneer 1092, вартістю 383 грн. 62 коп., який належав потерпілому ОСОБА_1

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2 ст. 12 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковими для суду про правові наслідки дій відповідачів в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони ними.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1180 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких була заподіяна шкода, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Згідно досліджених судом квитанції та чеків ОСОБА_1 для проведення судово-медичного обстеження та лікування поніс матеріальні витрати на загальну суму 1310,68 грн. (а.с. 25-28).

При цьому, розпискою ОСОБА_1, що також визнано ним в судовому засіданні підтверджується, що він отримав від батьків неповнолітнього ОСОБА_4 матеріальну допомогу на лікування в розмірі 2000 грн. (а.с. 102-103).

Враховуючи солідарну відповідальність відповідачів, розмір завданої шкоди здоровю потерпілого, встановлений в судовому засіданні на загальну суму 1310,68 грн. та відшкодовані витрати потерпілому в сумі 2000 грн., позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, згідно досліджених судом товарних чеків ОСОБА_1 поніс витрати на придбання автомобільних запчастин на ремонтні роботи на загальну суму 6345 грн. (а.с. 29-30).

Оскільки потерпілому було повернуто автомобіль НОМЕР_1, доказів про причинний зв'язок між заволодіння ним та витратами потерпілого на його ремонт, в судовому засіданні не надано, враховуючи визначену вартість автомобільного МР3 ресиверу Ріоneer 1092 в розмірі 383 грн. 62 коп. та встановлення вини тільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в його викраденні, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 завдану вчиненням кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 383 грн. 62 коп.

Крім того, судом встановлено, що з урахуванням обставин справи вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає у полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у звязку з ушкодженням здоровя (п.1 ч.2 ст. 23 ЦПК України); у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо нього (п.2 ч.2 ст. 23 ЦПК України); у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у звязку із викраденням його майна (п.3 ч.2 ст. 23 ЦПК України).

Таким чином, заперечення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо недоведеності факту спричинення позивачу потерпілому від кримінального провадження моральної шкоди суд вважає неспроможними.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, що настали та з урахуванням суті позовних вимог, доказів, що подані на підтвердження, характеру діяння, глибину душевних страждань, які заподіяні позивачу, керуючись засадами розумності, справедливості і виваженості, суд вважає, що заявлені позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 30 000 грн, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 14.02.2016 року позивачем сплачено адвокату ОСОБА_5 3000 грн. за договором про надання правової допомоги. При цьому, як зазначено позивачем, адвокат ОСОБА_5 брав участь в судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, у звязку з чим зазначені витрати не підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду цієї цивільної справи.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, розмір судового збору, від сплати якого звільнений позивач на підставі ст. 5 ч.1 п.6 Закону України «Про судовий збір» має складати 704,80 грн. При цьому, оскільки відповідачі відбувають покарання у виді позбавлення волі, суд відповідно до ст.ст. 5 п. 17, 8 Закону України «Про судовий збір» вважає можливим звільнити їх від сплати судового збору у прибуток держави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, який відбуває покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77) за адресою: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 1, ОСОБА_3, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який відбуває покарання в ДУ «Біленька виправна колонія» (№ 99) за адресою: 70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьківська, вул. Запорізька, 32 на користь ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, завдану вчиненням кримінального правопорушення матеріальну шкоду в розмірі 383 грн. 62 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, який відбуває покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія (№ 77) за адресою: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 1, ОСОБА_4, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, який відбуває покарання в ДУ Божковська виправна колонія (№ 16) за адресою: 38734, Полтавська область, Полтавський район, с. Божківське, вул. Центральна, 5, ОСОБА_3, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який відбуває покарання в ДУ «Біленька виправна колонія» (№ 99) за адресою: 70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленькывська, вул. Запорізька, 32 на користь ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, завдану вчиненням кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Звільнити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 від сплати судового збору у прибуток держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6