У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В проваджені Київського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 1963511,53 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 28.10.2019р.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2019р., посилаючись на те, що предметом позову є стягнення коштів основної суми боргу та стягнення 3% річних. Дана земельна ділянка є єдиним майном, що зареєстровано за відповідачем на підставі права власності та єдиним майном за рахунок якого можливе виконання рішення суду. Відчуження даного майна може унеможливити виконання рішення суду у розі прийняття його на користь позивача, тому представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішенні суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких звернувся позивач.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам було роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування представником позивача не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення, не надано доказів, що заходи забезпечення позову, які просить вжити проедставник позивача є співмірними із заявленими позивачем вимогам, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, та вартість земельної ділянки, на яку просить накласти арешт, є співмірною з ціною позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 28.10.2019 року.

СУДДЯ