Справа № 404/5202/18
Номер провадження 2/404/2956/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Кіровський районний суд м.Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря- Вітохіної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений із відповідачем та зареєстрований 25 квітня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №216; просить також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки з всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути із відповідача понесені нею судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що з квітня 2009 року перебуває із відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу 17 вересня 2009 року народилась ОСОБА_4. Шлюбні стосунки припинені з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач належним чином дитину після припинення шлюбних стосунків не утримує, кошти не надає . Є працездатним, тому визначений нею розмір аліментів буде достатнім для утримання їх доньки.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15серпня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального провадження та призначено підготовче засідання на 11.10.2018 року , яке за клопотанням відповідача неодноразово відкладалося ( 30.10.2018 року, 10.12.2018 року), та 28.01.2019 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду , витребувано за клопотанням відповідача матеріали, на підставі яких було оформлено свідоцтво про право власності на житло ( а.с. 61-62).

В судове засідання позивач надала заяву щодо розгляду справи без її участі, позов підтримала, строк на примирення просила не надавати.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся ( а.с. 15, 20, 31 34), неодноразово направляв заяви про відкладення розгляду справи. 26.03.2019 року подав клопотання про відкладення, так як він знаходиться на амбулаторному лікуванні з 25.03.2019 року в поліклінічному відділенні №1 м. Кропивницький, вул.Габдрахманова, 5. При цьому, відповідач правом подачі відзиву на позов не скористався. Клопотав також щодо витребування в Управлінні комунальної власності документів, які стали підставою для оформлення свідоцтва про право власності на житло, зокрема на позивача та їх неповнолітню доньку, так як вважає, що він під час приватизації квартири, в якій на даний час проживає дружина та донька, відмовився від права приватизації на належну йому частку житла, на користь їх дитини.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у відкладенні розгляду справи, оскільки дана справа перебуває в провадженні суду з серпня 2018 року. На жодне судове засідання відповідач не з'явився. На 27.03.2019 року подав заяву про відкладення, у зв'язку з хворобою, на підтвердження чого надав копію довідки про перебування на амбулаторному лікуванні з 25.03.2019 року. Викладене свідчить про відсутність поважних причин неявки до суду, та зловживання процесуальними правами. Суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності сторін, по матеріалам справи.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторонами у квітні 2009 року було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №216 (а.с. 6). Шлюбні стосунки між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спір про місце її проживання відсутній.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, намірів зберегти сім'ю у сторін немає, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Разом з цим з"ясовано, що неповнолітня - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає із матірю та знаходиться на її утриманні і вихованні.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено судом, за станом здоров'я відповідач є працездатним, інших дітей, крім доньки на утриманні не має, а відтак суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

На час вирішення спору угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує.

Договору про припинення права на аліменти дитини у зв'язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали.

Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина, не має.

Тому, суд відхиляє посилання відповідача на той факт, що на момент приватизації квартири, свідоцтво про право власності яке оформлено було на позивача та їх доньку, він відмовився від своїх 27/200 часток житлового приміщення на користь дитини.

Припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно врегульовано у ст.190 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.190 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Витребувані судом матеріали за клопотанням відповідача, відповідно до яких, позивач та неповнолітня набули у власність по 27/200 часток квартири , секція 2, будинок 8 по вул.Г.Сталінграда в м. Кіровограді не є договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно в розумінні ст.190 СК України, тому право на аліменти для дитини внаслідок такого правочину припинено не було. За таких обставин, відповідачем не доведено жодної обставини, яка б в силу приписів СК України звільняла б його від стягнення аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому , відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 704,80 грн. внесеного нею (за подачу позову про розірвання шлюбу) судового збору (а.с. 1), та на користь держави стягує з відповідача 704,80 грн. судового збору ( при вирішенні питання стягнення аліментів) та рішення суду, в частині стягнення аліментів, допускає до негайного виконання, але у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 110, 112 , 180, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований 25 квітня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №216- розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір ( за подачу позову про розірвання шлюбу) - 704,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 серпня 2018 року до 17 вересня 2027 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі - 704,80 грн. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 а- 28 а, м. Кропивницький, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

відповідач:ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Повне судове рішення складено 29.03.2019 року.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда