Провадження № 2-з/761/158/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, визнання кредитного договору припиненим, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13.03.2019 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, визнання кредитного договору припиненим, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Одночасно з позовною заявою, представником позивача було подано до суду року про вжиття заходів забезпечення вищенаведеного позову шляхом заборони відповідачу на час розгляду справи здійснювати будь-які нарахування та стягнення з рахунку НОМЕР_1, відкритого в АТ «Альфа-Банк» на ім'я ОСОБА_2

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позовними вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, як вбачається, предметом позову є, серед іншого, визнання кредитного договору припиненим та визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування процентів за користування кредитом після 25.11.2018 року.

Між тим, звертаючись до суду з заявою про забезпечення вказаного позову, представник позивача не обґрунтовує належним чином необхідність вжиття судом обраного ним способу забезпечення позову, а також не зазначає, яким чином невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду та може порушити права позивача.

Крім того, враховуючи предмет та підстави позову, забезпечення позову у спосіб, який просить представник позивача, є нічим іншим як вирішенням спору по суті, що є недопустимим.

Відтак, враховуючи те, що представником позивача не надано жодних доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений ним спосіб може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги, що визначений вид заходу забезпечення позову в певній мірі кореспондується з позовними вимогами, в той час як забезпечення позову слугує підставою гарантії реалізації рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та не може замінювати безпосередньо рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, визнання кредитного договору припиненим, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії, визнання кредитного договору припиненим, визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: