Справа № 522/8654/18
Провадження №2/522/1562/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.05.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Одеської міської ради та просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою у дворі будинку по АДРЕСА_1 , шляхом знищення сараю, який знаходиться впритул біля капітальних стін будинку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Відповідач є власником частини квартири АДРЕСА_2 . Відповідач збудувала самочинно сарай на території будинку, що заважає стоку води.

Ухвалою суду від 25.05.2018 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 22.06.2018 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 16.08.2018 року.

У підготовче засідання 16.08.2018 року сторони не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 13.11.2018 року.

У підготовчому засіданні 13.11.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляд справи, підготовче засідання відкладено на 06.02.2019 року.

До суду 28.11.2018 року надійшов відзив ОСОБА_2 згідно якого просила відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивач не надав доказів на підтвердження його права власності на квартиру 11 а та не довів яким чином йому перешкоджає ОСОБА_2 у користуванні земельної ділянки. Вказує, що висновок експерта не можна вважати доказом, адже експерт вирішує питання права та посилається на не чинні нормативно-правові акти також вказує, що лист сусідів ніким не завірений та не зрозуміло ким підписаний, тож також не є доказом.

В результаті проведених дій у підготовчому засіданні 06.02.2019 року протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 21.03.2019 року.

У судовому засіданні 21.03.2019 року позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 . підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 . заперечував проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа Одеська міська рада у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.08.2016 року було видано технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , згідно якого власником квартири є ОСОБА_9

Згідно відповіді Дочірнього підприємства «Житлосервіс» ОСОБА_2 . від 12.03.2019 року за вих. №51-12/03-19 згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 . Належить 480/ 1000 частин квартири, ОСОБА_5 належить 383/1000 частини квартири , кімната площею 10.9 м.кв . (137/1000) залишається не займаною.

Сам позивач стверджує, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

З позову вбачається, що відповідач збудувала на території будинку сарай, а з технічного висновку експерта Панталей Г.Ф. та Пиштиган Н.Г. вбачається необхідність розборки незаконно пристроєної бесідки. Експерти зробили висновок про незаконність прибудованої бесідки на основі візуального огляду.

Як вірно відзначає відповідач, експерт не може робити висновок про право, що виразилось у висновку щодо незаконності збудованої бесідки, тим більше зважаючи на те, що документи на прибудову експерти не бачили та не досліджували.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд приходить до висновку, що позивачем не наведено та не надано жодного переконливого та належного доказу, згідно якого вбачалось би, що права ОСОБА_1 порушені саме ОСОБА_2

Лист мешканців будинку АДРЕСА_1 єдиний доказ, що підтверджує, що власником будівлі є ОСОБА_2 , проте такий лист не відповідає вимогам ст. 77-80 ЦПК України.

Тож, позивач не довів, що він є власником квартири АДРЕСА_1, частина копії технічного паспорту на квартиру НОМЕР_4 що міститься в матеріалах справи та відповідь ДП «Житлосервіс» суперечать одне одному щодо власників квартири НОМЕР_5

З матеріалів справи не вбачається порушення ОСОБА_2 прав та інтересів ОСОБА_9 .

Статтею 263 ЦПК України закріплено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення його прав відповідачем по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_9 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_9 ), за участю третьої особи Одеської міської ради (, м. Одеса, по. Думська, 1) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01.04.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар