Справа № 482/1980/18
Номер провадження 2/482/193/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2019 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-
В жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач зазначив, що 15.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР» ) та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 665745540, за яким остання отримала строковий кредит у розмірі 26 702,00 грн. на строк до 26.03.2016 року.
14 липня 2017 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір відступлення прав вимоги № 20170714, у відповідності до вимог якого, ТОВ «ФК «ЦФР» відступив ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від ОСОБА_2 коштів, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦФР».
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати 1762,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив про задоволення позову та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзиву не подала.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, що підтверджено особистими підписами відповідача про отримання судовик викликів, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих до суду доказів, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», ОСОБА_2 15.05.2015 року приєдналася до умов отримання кредитів від ТОВ «ФК «ЦФР».
Того ж дня, 15.05.2015 року ОСОБА_2 підписала заяву № 665745540 на отримання кредиту від ТОВ «ФК»ЦФР» в сумі 13 156,50 грн. строком на 36 місяців зі сплатою частинами від суми кредиту згідно з графіком платежів, зі сплатою щомісячних процентів в розмірі 3 % від суми кредиту, річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором, щоденної пені 00,30 % від загальної суми прострочення, пільговий період відсутній.
У випадку внесення позичальником всієї цієї суми до закінчення пільгового періоду, без прострочення внесення щомісячних платежів, зобовязання позичальника вважаються виконаними належним чином і припиненими.
Зазначеною заявою ОСОБА_2 доручила ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувати за рахунок отримуваного нею кредиту грошові кошти в сумі 9 673,90 грн. ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» та в сумі 3 482,60 грн. ТДВ «СК «АРСЕНАЛ ЛАЙФ» за договором страхування № 665745540-AL від 15.05.2016 року.
Відповідно до графіку платежів, ОСОБА_2 повинна сплачувати з 15.06.2015 року до 15.05.2018 року щомісячні платежі рівними ануїтетними щомісячно по 760,22 грн. до закінчення строку дії договору, в тому числі щорічні проценти та щомісячні проценти.
ОСОБА_2 своїм підписом засвідчила, що заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» становлять кредитний договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та ним як позичальником, ознайомилася з кредитним договором до його укладення і згоден з усіма його умовами.
Відповідно до платіжного доручення від 15.05.2015 року ТОВ «ФК «ЦФР» перерахував ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» за рахунок кредиту ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 9 673,90 грн.
Відповідно до довідки ФК «ЦФР» від 14.07.2017 року слідує, що ОСОБА_2 сплачено за кредитним договором 5 445,00 грн., списано частину кредиту в сумі 2 373,72 грн., щомісячні проценти в розмірі 2 368,20 грн.,річні проценти в сумі 0,64 грн., пеню та неустойку в сумі 702,44 грн.
21.07.2017 року ФК «ЦФР» надіслала ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та необхідність сплати заборгованості в сумі 25 219,81 грн. на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до 04.08.2017 року.
21.07.2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надіслала повідомлення ОСОБА_2 про зміну умов кредитного договору № 665745540 від 15.05.2015 року, в якому зазначила про настання строку виконання зобовязання на десятий календарний день з дня направлення цього повідомлення, заборгованість за кредитним договором становить 25 219,81 грн.
Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14.07.2017 року, ТОВ «ФК «ЦФР» відступає новому кредитору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником.
З витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20170714 від 14 липня 2017 року вбачається, що кредитний договір № 665745540 від 15.05.2015 року, укладений між ФК «ЦФР» та ОСОБА_2, входить до зазначеного Реєстру.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права первісного кредитора у зобов'язаннях за кредитним договором № 665745540 від 15.05.2015 року.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошима, боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, порушуючи умови договору щодо здійснення щомісячних платежів, процентів та повернення кредиту допустила утворення заборгованості.
Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання по договору кредиту, внаслідок чого допустив утворення заборгованості по виконанню кредитних зобов'язань, а тому суд вважає, що позивач вправі відновити свої порушені майнові права шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідача.
Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за управління кредитом, з таких підстав.
З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Управління кредитом (обслуговування кредиту) є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення плати (комісії), проте, встановлення у договорі плати за управління кредитом, та не зазначення банком, які саме послуги за вказану плату надаються відповідачу, є незаконним.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.
Враховуючи визщенаведене та те, що щомісячна плата за управління кредитом, є фактично платою за обслуговування кредиту і така плата не передбачена умовами кредитного договору від 15.05.2015 р. № 665745540, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача щомісячної плати за управління кредитом є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.
У зв'язку із наведеним, позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу в сумі 10 782,78 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1,78 грн., заборгованості за пенею в сумі 6 578,25 грн., а всього 17 362,81 грн.
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1 212,96 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 141, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
заборгованість за основною сумою боргу в сумі 10 782,78 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 1,78 грн., заборгованості за пенею в сумі 6 578,25 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: