Справа №597/1276/19
Провадження №2/597/281/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" жовтня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі головуючого судді Дудяка С.В.
секретаря судових засідань Богдана В.М.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
В позовній заяві позивач просить розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачкою 18.09.1988 року у Дзвиняч сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №7, покликаючись на те, що вони з відповідачкою за останні два роки значно віддалилися одне від другого, виявилося, що у них зовсім різні погляди на життя та відсутні спільні інтереси, що призвело, в результаті, до втрати почуття поваги та любові. За таких умов, як зазначає позивач, майбутнього їх шлюб позбавлений, тому він підлягає розірванню, оскільки шкодить його інтересам.
Крім цього, позивач у письмовому клопотанні від 15.10.2019 року просить слухати дану справу у його відсутності.
Відповідно до ст.211 ч.3 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Ухвалою суду 25.09.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачці надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідачка відзиву на даний позов у визначений судом строк не подала, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомила, в судове засідання не з`явилася, однак подала 21.10.2019 року письмове клопотання, в якому просить слухати справу у її відсутності, з позовом згідна.
Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити в підготовчому судовому засіданні, за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:
Сторони уклали шлюб 18.09.1988 року, зареєструвавши його у Дзвиняч сільській раді Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №7, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 18.09.1988 року.
Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Позивач наполягає в позовній заяві на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду його інтересам.
Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ст.56 ч.3 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
Суд вважає, що визнання відповідачкою даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Тому, суд вважає, що оскільки між сторонами втрачено почуття поваги та любові, що знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні, збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, як він зазначає про це в позовній заяві, шлюб між сторонами слід розірвати.
Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 89, 141, 197, 198, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі, ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 18.09.1988 року Дзвиняч сільською радою Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №7.
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення суду

Повне рішення суду складено 22.10.2019 року.

Суддя

С. В. Дудяк