Справа № 163/1803/18 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С.С.
Провадження № 22-ц/802/237/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що з 26.02.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час перебуває на стадії розірвання в судовому порядку. У період шлюбу у них народилось два сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Близько двох років з відповідачем проживають окремо. Діти проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні. З квітня 2018 року відповідач матеріальної допомоги на дітей в добровільному порядку не надає. Вона працевлаштована, однак через незначний розмір заробітної плати самостійно нести витрати на дітей (придбання одягу, взуття, продуктів харчування, шкільного приладдя, ліків) не спроможна. Відповідач не працевлаштований, однак працює без трудового договору, тому може сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 2011 р.н., ОСОБА_4 2013 р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 гривень, та на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1200 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. Рішення про стягнення місячного розміру аліментів в загальній сумі 2700 гривень звернуто до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає рішення незаконним та необгрунтованим. Суд не зазначив підстав для стягнення аліментів в розмірі більшому, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він не має постійного джерела доходу. Регулярно добровільно сплачує грошові кошти на утримання своїх дітей, цікавиться їх здоров'ям, що підтверджується документально, оскільки перекази він здійснює на картку позивача. Ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги можливість сплачувати ним аліменти у зазначеному розмірі і виходив лише з вимог позивача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, 2011 року народження в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання ОСОБА_4, 2013 року народження, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 подала заперечення на апеляційну скаргу відповідача. Зазначає, що відповідач є працездатною особою і може знайти постійне джерело доходу в м. Києві, де він проживає, як батько, зобов'язаний утримувати своїх дітей. Гроші на утримання дітей перераховує нерегулярно і в невизначеній сумі. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей та визначив їх розмір в твердій грошовій сумі, врахувавши вік та потреби дітей, фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Судом встановлено, що 26.02.2011 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1. У провадженні Любомльського районного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У період шлюбу в сторін народилось два сини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Згідно із довідкою Любомльської міської ради від 27.08.2018 року діти сторін проживають разом із позивачем по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Любомльського навчально-виховного комплексу «ЗЗСО І-ІІІ ступенів - гімназія» імені Наталії Ужвій від 04.09.2018 року син ОСОБА_3 навчається в 2-му класі.

Відповідно до довідки Любомльського закладу дошкільної освіти №1 від 04.09.2018 року син ОСОБА_4 відвідує дошкільний заклад.

Позивач працює у виконавчому комітеті міської ради на посаді провідного спеціаліста відділу містобудування та архітектури, що підтверджується довідкою Любомльської міської ради від 27.08.2018 року.

Інформація про доходи відповідача відсутня згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого по другий квартал 2018 року.

Із копій квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідач здійснював перекази на картку з рахунком одержувача НОМЕР_4: 10.06.2017 року на суму 999, 97 гривень, 10.10.2017 року - 1189, 02 гривень, 07.11.2017 року - 999, 97 гривень, 27.11.2017 року - 500 гривень, 03.12.2017 року - 300 гривень, 13.03.2018 року - 1500 гривень, 15.04.2018 року - 500 гривень, 23.04.2018 року - 999, 97 гривень, 26.06.2018 року - 500 гривень, 10.08.2018 року - 492, 52 гривні, 15.09.2018 року - 500 гривень, 09.10.2019 року - 500 гривень, 19.10.2018 року - 500 гривень, 21.10.2018 року - 500 гривень.

Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» відповідач є користувачем кредитної картки із кредитним лімітом 16000 гривень. Станом на 09.10.2018 року її баланс становить -15346,88 гривень.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На час розгляду справи судом першої інстанції дітям сторін: ОСОБА_3 виповнилось 7 років, ОСОБА_4 - 5 років.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 гривні, з 01 грудня - 1626 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року - 1944 гривні, з 01 грудня - 2027 гривень.

Між сторонами існує спір щодо розміру аліментів на утримання дітей.

Відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, інших осіб на утриманні не має, на обліку в службі зайнятості, як безробітний, не перебуває. Відповідач не позбавлений обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а також вірно визначено розмір стягуваних аліментів - 1500 грн. на старшу дитину, 1200 грн. на молодшу дитину щомісячно. Сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дітей.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує лише мінімальні потреби дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Визначивши розмір аліментів, який перевищує 50% прожиткового мінімуму, суд першої інстанції виходив із того що такий розмір не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітніх дітей.

Покликання відповідача на необхідність зменшення визначеного судом розміру стягнення аліментів на утримання дитини до мінімального розміру не беруться судом до уваги, оскільки розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку постійно змінюється у бік збільшення. Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів (який станом на час перегляду справи судом апеляційної інстанції збільшено) не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Доводи відповідача, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не підтверджується належними доказами. Напроти, наявність в його користуванні банківської платіжної картки з лімітом користування в 16000 грн. свідчить про можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Оскільки діти проживають з позивачем, вона теж несе витрати на їх утримання і відповідач не довів, що на нього перекладені всі обов'язки по утриманню дітей.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення ухвалене з додержавнням ном матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді