Справа № 647/2254/14-ц
№ провадження 6/647/49/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Пилипчука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області подання державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, погоджене із начальником Бериславського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про тимчасове обмеження боржника фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, суд

встановив:

Державний виконавець Бериславського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області Дробітько Р.В. звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що в провадженні Бериславського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №60301758, відкрите за виконавчим листом № 647/2254/14-ц, виданим 15.10.2014 року Бериславським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №НЕV0А713800120 від 19.08.2008 року у загальній сумі 289 097, 97 грн. та судові витрати в розмірі 2 890, 98 грн., а також згідно виконавчого напису нотаріуса №9578 від 06.10.2017 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1 026 258, 26 грн. 11.10.2019 року державним виконавцем Дробітько Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено боржника. В ході примусового виконання не виявлено грошових коштів та майна, на яке може бути звернуто стягнення. Заявник просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань.

Сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Бериславського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження №60301758, відкрите за виконавчим листом № 647/2254/14-ц, виданим 15.10.2014 року Бериславським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №НЕV0А713800120 від 19.08.2008 року у загальній сумі 289 097, 97 грн. та судові витрати в розмірі 2 890, 98 грн., а також згідно виконавчого напису нотаріуса №9578 від 06.10.2017 року виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1 026 258, 26 грн.

11.10.2019 року державним виконавцем Дробітько Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що було повідомлено боржника (доказів отримання боржником даної постанови не надано).

В зв`язку з невиконанням в добровільному порядку зазначеного судового рішення у визначений головним державним виконавцем строк, було розпочате примусове виконання рішення.

Так, головним державним виконавцем було вжито наступні заходи: згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №186254909 від 25.10.2019 року, встановлено що за боржником нерухомого майна не зареєстровано; згідно відповіді Державної фіскальної служби України № відсутня інформація про відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах; згідно відповіді Пенсійного фонду України № боржник не перебуває на обліку як пенсіонер; згідно відповіді Пенсійного фонду України № відомості стосовно останнього місця роботи боржника відсутні; згідно відповіді Державної прикордонної служби України №131875401 боржник 12.10.2019 року здійснив виїзд закордон. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з вище наведеного, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом виконавця; письмове повідомлення виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Як випливає з аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань.

Посилання державного виконавця на те, що на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця, проте він не з`явився, суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення боржнику такого виклику або відмову у отриманні виклику. Крім того, сама по собі неявка боржника на виклики державного виконавця не є підставою для застосування такого виключного заходу як обмеження виїзду боржника за межі України.

Суд вважає визначальним у цій справі ту обставину, що боржник не отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання зобов`язань за судовим рішенням, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, погоджене із начальником Бериславського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про тимчасове обмеження боржника фізичної особи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Суддя М. О. Кириленко