П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Соломахи Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 234/14250/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права щодо виховання онуки і визначення порядку спілкування з онукою та участі у її вихованні, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року (суддя першої інстанції Михальченко А.О.), -

В С Т А Н О В И В :

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права щодо виховання онуки і визначення порядку спілкування з онукою та участі у її вихованні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 липня 2016 року між її сином ОСОБА_3 та ОСОБА_5, відповідачкою по справі, було укладено шлюб, від якого народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2017 року сімейні відносини між сином та відповідачкою припинилися і з цього відповідачка постійно чинить їй перешкоди у спілкуванні з онукою, не надає можливість приймати участь у її вихованні. Вказує, що у період з січня 2018 року по квітень 2018 року вона бачила онуку лише три рази. З червня 2018 року усі її прохання щодо спілкування з онукою відповідачка ігнорує, на телефонні дзвінки не відповідає, зустрічей уникає, що стали підставою звернутися до суду.

Вказує на те, що має облаштовану квартиру, в якій мешкає удвох з чоловіком. З огляду на вік та режим онуки ОСОБА_6, вважає, що до досягнення нею трирічного віку доцільно проводити час з дитиною у присутності матері ОСОБА_4

З урахуванням режиму своєї роботи позивачка, уточнивши позовні вимоги, вважає можливим та доцільним до досягнення дитиною трирічного віку, встановити порядок та спосіб її участі у спілкуванні та вихованні онуки шляхом щотижневих зустрічей та спільного проведення часу з онукою у середу з 18.30 годин до 20.30 годин, у пятницю з 17.30 годин до 20.30 годин, у неділю з 17.00 годин до 20.00 години в присутності матері ОСОБА_4, в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, майданчиках, скверах, парках тощо), а також за місцем проживання дитини та за місцем проживання ОСОБА_1, якщо інший порядок, спосіб, місце та час зустрічі не узгоджені за домовленістю сторін, попередньо погоджуючи з ОСОБА_4 конкретний час спілкування з дитиною з урахуванням режиму дитини, її стану здоровя або інших непередбачуваних поважних обставин.

Позивач вважає, що після досягнення дитиною трирічного віку виховання та спілкування з онукою у вищезазначеному порядку можливе без присутності матері ОСОБА_4 шляхом щотижневих зустрічей та спільного проведення часу з онукою у середу з 18. 30 год. до 20.30 год., у пятницю з 17.30 год. до 20.30 год., у неділю з 17.00 год. до 20.00 год. без присутності матері ОСОБА_4, в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, майданчиках, скверах, парках тощо), а також за місцем проживання дитини ОСОБА_6 та за місцем проживання ОСОБА_1, якщо інший порядок, спосіб, місце та час зустрічі не узгоджені за домовленістю сторін, попередньо погоджуючи з ОСОБА_4 конкретний час спілкування з дитиною з урахуванням режиму дитини, її стану здоровя або інших непередбачуваних поважних обставин, а також протягом двох годин у свята «Новий Рік», «Різдво», «Великдень», день народження ОСОБА_6, або наступного дня за домовленістю сторін.

09 січня 2019 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю ОСОБА_4.

Зобовязано ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_6, яка проживає разом з матірю ОСОБА_4.

Визначено ОСОБА_1 наступний порядок та способи участі у спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_6, 12 лютого2017 року народження:

- до досягнення дитиною трирічного віку щотижневі зустрічі та спільне проведення часу ОСОБА_1 з онукою мають відбуватися у неділю з 16.30 год. до 19.30 год. в присутності матері ОСОБА_4, в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, майданчиках, скверах, парках тощо), а також за місцем проживання дитини ОСОБА_6 та за місцем проживання ОСОБА_1, якщо інший порядок, спосіб, місце та час зустрічі не узгоджені за домовленістю сторін, попередньо погоджуючи з відповідачем конкретний час спілкування з дитиною з урахуванням режиму дитини, її стану здоровя або інших непередбачуваних поважних обставин;

- після досягнення дитиною трирічного віку щотижневі зустрічі та спільне проведення часу ОСОБА_1 з онукою мають відбуватися у середу з 18.00 год. до 19.30 год., у неділю з 15.30 год. до 19.30 год. без присутності матері ОСОБА_4, в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, майданчиках, скверах, парках тощо), а також за місцем проживання дитини ОСОБА_6 та за місцем проживання ОСОБА_1, якщо інший порядок, спосіб, місце та час зустрічі не узгоджені за домовленістю сторін, попередньо погоджуючи з відповідачем конкретний час спілкування з дитиною з урахуванням режиму дитини, її стану здоровя або інших непередбачуваних поважних обставин, а також протягом двох годин у свята «Новий Рік», «Різдво», «Великдень», день народження ОСОБА_6.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд врахував інтереси малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, її вік, психологічні особливості, повсякденний життєвий уклад, факт того, що дитина знає свого батька та бабусю, але в цьому віці має тісний зв'язок із матірю, прагнення позивача до спілкування з дитиною, наявність рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 08 січня 2019 року про визначення способу участі позивачки у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне зясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки тому факту, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували наявність предмета спору, а саме перешкод з її боку щодо права бабусі на виховання онуки та вказували б на порушення такого права відповідачем. Позовні вимоги є недоведеними, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилається на те, що встановлений судом порядок є не обґрунтований і такий, що не відповідає інтересам малолітньої дитини, не враховує ані її вік, ані стан здоровя, ані розпорядок дня. Крім того, суд не взяв до уваги порядок участі батька у вихованні дитини, який встановлений рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 05 вересня 2018 року, а також наявність у дитини інших членів сімї - діда, баби з боку матері та інших родичів, які також мають право та беруть безпосередню участь у спілкуванні і вихованні дитини. При прийнятті оскаржуваного рішення суд не прийняв до уваги режим дня дитини та медичні застереження, які містяться у виписці КМУ «Дитяче територіальне медичне обєднання» від 19 жовтня 2018 року, яка мається в матеріалах справи.

Також заявник в апеляційній скарзі зазначила, що категорично не погоджується із встановленим судом порядком участі бабусі у вихованні її доньки після досягнення нею трирічного віку без її присутності, оскільки встановлений порядок прямо суперечить інтересам дочки, яка в такому маленькому віці буде негативно переживати розлуку з матірю.

Відповідач вказує, що порядком участі бабусі у вихованні онуки, визначеного оскаржуваним рішенням, а також порядком участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_6, встановленого рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради від 05 вересня 2018 року № 617, передбачено, що із семи днів на тиждень її донька чотири дні, в тому числі два вихідних (субота та неділя), повинна перебувати з батьком та бабусею з боку батька, що не відповідає інтересам дитини та порушує її батьківські права, як матері, а також порушує права бабусі та дідуся ОСОБА_6 з боку матері дитини, які також приймають безпосередню участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Крім того, посилається на те, що з 31 січня 2019 року вона з дитиною проживає у місті Харкові, у звязку з чим виконання оскаржуваного рішення в частині встановлення порядку спілкування позивача з онукою за місцем проживання позивача є фактично неможливим, що на думку заявника також має бути прийнято судом до уваги при перегляді судового рішення.

З урахуванням викладеного, вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не тільки не відповідає, а й суперечить інтересам її малолітньої доньки, буде перешкоджати її нормальному психологічному і фізичному розвитку, та може негативно вплинути на її стан здоровя.

Позивачем ОСОБА_1 на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 надано письмовий відзив, в якому позивач посилається на необґрунтованість апеляційної скарги та її безпідставність. Зазначає, що апеляційна скарга не піддягає задоволенню, оскільки викладені у ній доводи не спростовують правильні, законні та обґрунтовані висновки суду. Краматорський міський суд Донецької області, ухвалюючи 09 січня 2019 року рішення, виконав всі вимоги цивільного судочинства, справа вирішена згідно із законом, судом повно і всебічно зясовані всі обставини справи та досліджені відповідні докази; доводи відповідача ОСОБА_4 в апеляційній скарзі є безпідставними, необґрунтованими та помилковими; відповідачем не надано жодних належним, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування апеляційної скарги. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 18 лютого 2019 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи: суддя-доповідач ОСОБА_7, судді Соломаха Л.І., Канурної О.Д. Через тимчасову непрацездатність судді Канурної О.Д. у складі колегії відбулась замінена судді Канурної О.Д. на суддю Агєєва О.В. (а.с. 141).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судове засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_4 та представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені. Від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність (а.с. ).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_4 та представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради, явка яких у судове засідання обовязковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом першої інстанції встановлено, та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11).

Малолітня дитина ОСОБА_6 на час розгляду справи судом першої інстанції мешкає з матірю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, його матірю та відповідно бабусею дитини є позивач ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, позивач ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_8 мешкає у трикімнатній квартирі, яка належить ОСОБА_8 на праві приватної власності, розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Катеринича, 15-30. Умови проживання добрі (а.с.18-20)

За місцем проживання позивач ОСОБА_1 характеризується з позитивного боку, працює та має постійний дохід (а.с.21, 23)

Відповідно до медичних довідок, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» та КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м. Краматорська» (а.с.24)

Відповідно до копії виписки КМУ «Дитяче територіальне медичне обєднання», ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зростає та розвивається відповідно віку, на першому році життя спостерігалася неврологом, часто хворіє респіраторними захворюваннями (а.с.67)

Рішенням Виконавчого комітету Краматорської міської ради від 05 вересня 2018 року № 617 визначено ОСОБА_3 способи участі у вихованні доньки ОСОБА_6 шляхом відвідування з дитиною місць дитячих розваг та відпочинку в загальнодоступних громадських місцях, за місцем проживання дитини, у присутності матері з урахуванням режиму дитини та стану її здоровя; часовий проміжок для участі у вихованні малолітньої ОСОБА_6 та спілкування з нею щотижнево у вівторок та суботу з 17.00 до 19.00. Зобовязано ОСОБА_4 забезпечити реалізацію права малолітньої ОСОБА_6 на належне виховання батьком та безперешкодне спілкування з ним (а.с. 107).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 08 січня 2019 року № 01-49/0121, враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої онуки - до досягнення трирічного віку щотижнево у середу з 18.30 до 20.00, у пятницю з 17.30 до 20.00, у суботу з 10.00 до 12.00 за місцем проживання дитини або за місцем проживання бабусі ОСОБА_1 та в загальнодоступних громадських місцях, з урахуванням режиму дня дитини та стану її здоровя у присутності матері, після досягнення трирічного віку дитиною, без присутності матері (а.с. 102-104).

Частиною 2 ст. 2 СК України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

За змістом ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог, суд першої інстанції в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні своєї онуки ОСОБА_6 відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України дослідив всі наявні у справі докази в їх сукупності та надав їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно врахував особу позивача як таку, що має позитивні характеризуючи дані, має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні дитини, психологічну прив'язаність й бажання бути бабусею у житті дитини, а також те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку онуки.

Докази та обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Довід апеляційної скарги відповідача про відсутність предмету спору, а саме що нею не чиняться перешкоди у спілкуванні позивача з малолітньою онукою матеріалами справи не підтверджується.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що з 31 січня 2019 року відповідач ОСОБА_4 з малолітньою донькою змінила місце проживання і на теперішній час мешкає у місті Харкові, що є підставою для перегляду рішення суду в апеляційному порядку не заслуговує на увагу, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в цій і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частини 1, 6 ст. 367 ЦПК України).

На час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції відповідач ОСОБА_4 з малолітньою дочкою проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, що і було правомірно враховано судом.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду стороною позивача була висловлена думка щодо того, що зміна місця проживання відповідачки не може впливати на її право спілкуватися з дитиною.

На підставі ст. 375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати відповідача по сплаті судового збору з апеляційної скарги відшкодуванню їй не підлягають.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.В. Агєєв

ОСОБА_9

Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований