Головуючий у 1-й інстанції Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2019 року, ухвалене у складі судді Пантелєєва Д.Г., повний текст рішення складено 20 серпня 2019 року, по цивільній справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В липні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», банк) звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н, укладеним 07 липня 2011 року між банком та ОСОБА_1 , за яким позичальник отримала кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались положенням ч.1 згідно яких договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.05.2019р. утворилася заборгованість у розмірі 119804грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1934,42грн. (основна сума боргу), заборгованості по процентам за користування кредитом з 07.07.2011р. по 28.09.2018р. у розмірі 117869,58грн., які позивач просив стягнути з відповідача, а також відшкодувати понесені судові витрати з оплати судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2019 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1934, 42грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 38,42грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов частково і відмовляючи у стягненні процентів за користування кредитним ресурсом, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення відсотків та штрафів.

В апеляційній скарзі позивач посилається на: помилковість висновку суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача утвореної заборгованості з відсотками, незважаючи на те, що суд встановив, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув; суд не зважив на те, що про умови кредитування позичальник був поінформований, зокрема і про процентну ставку, та погодився на такі умови; суд не звернув уваги на надану виписку по руху коштів по рахунку відповідача, згідно із яким той користувався кредитними коштами.

Рішення в частині задоволення вимог про стягнення основної суми боргу не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368 ЦПК України, розгляд даної справи в силу ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Рішення в частині розв`язання позовних вимог про стягнення основної суми боргу за кредитним договором не перевіряється за відсутності апеляційних приводів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, за змістом наданої банком ксерокопії анкети-заяви від 07.07.2011р. ОСОБА_1 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» та Тарифів Банку, які викладені на сайті www/privatbank.ua/terms/pages/70/, який за текстом позовної заяви утворює укладений між сторонами кредитний договір, за яким відповідач отримав у кредит 2000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 7 ).

Відповідно до розрахунку заборгованість клієнта ОСОБА_1 станом на 31.05.2019р. складає 119804грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1934,42грн.; заборгованість за відсотками з 07.07.2011р. по 28.09.2018р. - 117869,58грн. (а.с. 5,6).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Вивчивши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Колегія суддів не погоджується із рішенням суду першої інстанції, яким відмовлено у стягненні з позичальника процентів за користування кредитними коштами з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтвердила підписом у заяві.

Однак, суд зосередивши увагу на анкеті-заяві відповідача (а.с. 7), де, дійсно, не обумовлювалась процентна ставка, не зважив на наявну у справі довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка була підписана позичальником 07.07.2011р. (а.с. 9), в якій сторонами договору була узгоджена процентна ставка за користування кредитними коштами на рівні 3% в місяць або 36% річних, що в сенсі ст. 628 ЦК України є обов`язковим до виконання ОСОБА_1

Не вбачивши у зазначеному документі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку про стягнення відсотків.

А між тим, з розрахунку заборгованості (а.с. 5-6), даних по руху коштів по картковому рахунку, долучених до апеляційної скарги (а.с. 61-65), вбачається об`єктивно підтверджена заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з листопада 2011 року по 28.02.2015р. (кінцевий термін сплати всіх обумовлених кредитним договором платежів згідно визначеного в карті кінцевого терміну її дії - а.с. 82) в розмірі 2641,72грн.

Нарахування процентів позичальнику ОСОБА_1 після спливу дії кредитного договору у лютому 2015 року і по 28.09.2018р. не відповідає вимогам матеріального права і не узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018р., де вмотивовано законодавчо врегульоване припинення нарахування процентів із закінченням строку дії кредитного договору.

Зважаючи на викладене, вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам по 28.02.2015р., підлягають задоволенню частково - з позичальника ОСОБА_1 належить до стягнення на користь кредитора АТ КБ «Приватбанк» 2641,72грн.

Враховуючи ухвалення оскаржуваного рішення внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права в частині розв`язання вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитним ресурсом, таке рішення у відповідній частині згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідній частині про часткове задоволення вказаних вимог згідно із вищенаведеним мотивуванням.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції скасовано в частині і за новим рішенням частково стягується заборгованість по процентам, то підлягає зміні присуджений розмір судового збору з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» з 38,42грн. на 73,38грн. в пропорції до задоволених позовних вимог: заявлено позивачем позов з ціною 119804грн. або 100%; задоволено позов банку за наслідками розгляду справи судом першої і апеляційної інстанції на суму 4576,14грн. (1934,42+2641,72) або 3,82%); судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 за подання позовної заяви банком, становить 73,38грн. (3,82% від сплаченого судового збору за подання позовної заяви 1921грн.).

За наслідками апеляційного розгляду з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» частково витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі, пропорційному до задоволеної частини, що в грошовому виразі становить 581,86грн. (сума заборгованості, в якій судом першої інстанції відмовлено 117869,58грн. або 100%. А з цієї суми задоволено вимоги позивача за результатами апеляційного провадження на суму 2641,72грн. або 2,24%. Судовий збір, що підлягає відшкодуванню апелянтові за рахунок позичальника, обчислюється як 2,24% від сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 2881,50грн., і становить до стягнення 64,55грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого суду міста Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2019 в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитом скасувати і у відповідній частині ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2641 (дві тисячі шістсот сорок одна) гривні 72 копійки.

Це ж рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 38,42грн. змінити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати з оплати судового збору за подачу позивачем позовної заяви в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати з оплати судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 64 (шістдесят чотири) гривні 55 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2019 року.

Судді: С.А.Попова

С.А.Зайцева

Л.М.Кочегарова