Справа № 159/1873/19
Провадження № 2/159/778/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Ковелі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, з участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору Ковельська міська рада,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з вищевказаним домоволодінням проживає сусід позивача, відповідач по праві ОСОБА_2 .. В своїй позовній заяві позивач стверджує, що його сусід у 2016 році побудував навіс без відповідних дозволів та погоджень із державними органами. Вказана прибудова знаходиться на відстані 0,6 метра від огорожі, що порушує вимоги п. 3.17 Б.2.4 - 1 - 94 «Планування та забудови міських та сільських поселень». Відповідно до вказаного нормативного акту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1,0 метр. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Позивач вказує й на те, що крім вказаних порушень, має місце також затінення його земельної ділянки, оскільки прибудова знаходиться на південь від домоволодіння позивача і в висоту досягає 4,0 м. Позивач вважає, що відповідач своїми діями створив такі умови, які завдають йому найбільше незручностей. На усні вимоги позивача виправити вказані порушення, відповідач ОСОБА_2 не реагує.

Просить суд зобов?язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно збудованої прибудови - навісу зі сторони земельної ділянки позивача на відстань 1,0 м. від огорожі та облаштування покрівлі господарської споруди інженерними заходами таким чином, щоб запобігти затіканню атмосферних опадів з покрівлі та затіненню території його земельної ділянки, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати по справі.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з?явились, подали до суду письмове клопотання в якому просять суд справу розглядати у їх відсутності, уточнивши позовні вимоги, зокрема просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом перенесення самочинно збудованої прибудови-навісу зі сторони земельної ділянки ОСОБА_1 на відстань 1,0 м від огорожі та здійснити облаштування покрівлі господарської споруди інженерними заходами таким чином, щоб запобігти затіканню атмосферних опадів з покрівлі та затіненню території земельної ділянки ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзиву не подав.

Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 152 Земельного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Виходячи зі змісту права власності та положень ст.78 ЗК України, ст.373 ЦК України, власник земельної ділянки має право володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому земельною ділянкою на свій розсуд, відповідно до її цільового призначення, а також використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Крім того, частинами 2, 4 статті 13 ЦК України установлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб, при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння, а саме: житлового будинку та земельної ділянки площею 588 кв. м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :22:001:0018 (а.с.7).

ОСОБА_2 , власником суміжної земельної ділянки, було самовільно збудовано навіс на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується фототаблицями.

Щодо зазначеної обставини позивач звертався до виконавчого комітету Ковельської міської ради , що стверджується листом-відповіддю на звернення гр.. ОСОБА_1 № К-1820 від 19.12.2016 року та листом виконавчого комітету Ковельської міської ради на звернення гр.. ОСОБА_1 №К-55 від 21.02.2018 року (а.с. 5 - 6). Вказаними матеріалами справи підтверджується факт побудови навісу з порушеннями вимог п. 3.17 Б.2.4.-1.-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень», якою передбачено, що відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1.0 метр.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача ОСОБА_2 з претензією, в якій просив дотриматись будівельних норм та перенести збудовану споруду на відстань 1.0 м. від межі суміжного землекориствання та до Державної архітектурно-будівельної інспекції України зі скаргою на дії відповідача ОСОБА_2 щодо проведення самовільної побудови господарської споруди .

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області надало відповідь на звернення ОСОБА_1 , що вирішення питань встановлення навісів не відноситься до їх компетенції (а.с.14)

Статтями 90, 91, 152, 158 Земельного кодексу передбачено, що власник земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі, проте, зобов`язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан, який існував до порушення прав.

Оскільки, права позивача, як власника земельної ділянки, в даному випадку, порушені відповідачем шляхом будівництва господарської будівлі - навісу без відповідних дозволів та погоджень та без дотримання норм чинного законодавства, то відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача..

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що з метою усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення самочинно збудованої прибудови - навісу зі сторони земельної ділянки позивача на відстань 1,0 м. від огорожі та здійснити облаштування покрівлі господарської споруди інженерними заходами таким чином, щоб запобігти затіканню атмосферних опадів з покрівлі та затіненню території земельної ділянки ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 373, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 78, 79, 90, 91, 103, 152, 158 Земельного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 шляхом перенесення самочинно збудованої прибудови-навісу зі сторони земельної ділянки ОСОБА_1 на відстань 1,0 м від огорожі та здійснити облаштування покрівлі господарської споруди інженерними заходами таким чином, щоб запобігти затіканню атмосферних опадів з покрівлі та затіненню території земельної ділянки ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768 ( сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення виготовлено 28 жовтня 2019 року.

Головуючий В.О.Лесик