Справа № 604/63/19
Провадження № 2-к/604/1/19
У х в а л а

28 березня 2019 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сташків Н.Б., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ клопотання Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021) про примусове виконання на території України рішення іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до Компетентного суду України з даним клопотанням та просить надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 24 вересня 2018 року в частині стягнення із ОСОБА_1 148 руб. 05 коп. державного мита в дохід Республіки Білорусь.

Суд повідомив боржника ОСОБА_1 про надходження клопотання Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року призначено розгляд вказаного клопотання.

В судове засідання боржник не з'явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до ст. 128 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності боржника, який про день та місце слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у відповідності до ст. 467 ЦПК України його неявка в судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання в його відсутності. Сторони клопотання про перенесення розгляду не подавали.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 24 вересня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, не працюючого, проживаючого за адресою: Україна, Хмельницька область, м. Підволочиськ, вул. Українська, буд. 17, в користь ОСОБА_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 25% заробітку і (або) іншого доходу батька в місяць. При цьому для працездатних батьків мінімальний розмір аліментів в місяць має складати не менше 50 процентів на одну дитину, бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення. Стягнення вирішено проводити щомісячно, починаючи з 23 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, вирішено стягнути із ОСОБА_1 148 руб. 05 коп. державного мита в дохід держави.

Відповідно до статті 462 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

На даний час між Україною і Республікою Білорусь чинна Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам», підписана країнами-учасницями СНД в м. Мінську 22.01.1993 р. та ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 р. №240/94-ВР.

Відповідно до п.2 ст.54 Конвенції, суд надає дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду, якщо виконані всі умови, передбачені даною Конвенцією.

Відповідно до вимог частини 1 статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Згідно відповіді на запит суду Підволочиської селищної ради Тернопільської області №03-164/14-22 від 11 лютого 2019 року, вбачається, що в смт. Підволочиськ, по вул. Українська, буд. 17, зареєстрований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 468 ЦПК України відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, оскільки рішення іноземного суду набрало законної сили, сторона стосовно якої постановлено ріщення суду не була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі оскільки була належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи, не пропущений строк для предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання, та виконання рішення не загрожуватиме інтересам України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 24 вересня 2018 року вступило в законну силу 10 жовтня 2018 року; на території Республіки Білорусь не виконувалось і підлягає виконанню (довідка №б/н, видана суддею Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь).

Строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання: клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду подано у відповідності до вимог ст. 463 ЦПК України.

Враховуючи, що при розгляді клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 24 вересня 2018 року, не встановлені обставини, передбачені статтею 55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст.468 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд враховує, що дотримані умови передбачені зазначеною Конвенцією, суд вважає клопотання обґрунтованим і вказане рішення підлягає примусовому виконанню на території України.

Згідно ч.6 ст.467 ЦПК України, розглянувши подані документи, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

На підставі ст. ст. 51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 р., керуючись ст.ст. 260, 462-470, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021) про примусове виконання на території України рішення іноземного суду, задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території Україні рішення суду Фрунзенського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 24 вересня 2018 року в частині стягнення із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна, 148 (сто сорок вісім) руб. 05 (п'ять) коп. державного мита в дохід Республіки Білорусь, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 1885,12 (одна тисяча вісімсот вісімдесят пять гривень дванадцять копійок) гривень, які перерахувати за наступними реквізитами:

у випадку оплати в білоруських рублях: Отримувач: Головне управління міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінськ, УНП бенефіціара (одержувача): 100944011, Банк: ВАТ "АСБ Беларусбанк"; Розрахунковий рахунок: BY04AKBB); Код платежу: 03002 (державне мито);

у випадку оплати в доларах США: Отримувач: Головне управління міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінськ, УНП бенефіціара (одержувача): 100944011, Банк: ВАТ "АСБ Беларусбанк", код AKBBBY2X; Розрахунковий рахунок: BY23AKBB); Код платежу: 03002 (державне мито);

у випадку оплати в євро: Отримувач: Головне управління міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінськ, УНП бенефіціара (одержувача): 100944011, Банк: ВАТ "АСБ Беларусбанк", код AKBBBY2X; Розрахунковий рахунок: BY74AKBB); Код платежу: 03002 (державне мито);

у випадку оплати в російських рублях: Отримувач: Головне управління міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінськ, УНП бенефіціара (одержувача): 100944011, Банк: ВАТ "АСБ Беларусбанк" код AKBBBY2X; Розрахунковий рахунок: BY24AKBB); Код платежу: 03002 (державне мито).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Б. Сташків