ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6400/19
провадження № 2/753/5179/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"17" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого-судді Сирбул О.Ф., за участю секретаря Лаптєвої Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, Відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 . Обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати позивача, ОСОБА_5 , про що внесено відповідний актовий запис № 5982 та Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано Свідоцтво про смерть від 05 квітня 2018 року Серія НОМЕР_1 . Мати позивача ОСОБА_5 , була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

26 жовтня 2018 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Вірнік І.С. та зареєстроване у реєстрі за № 3-652, відповідно до якого спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 29 лютого 2008 року за реєстровим 4-404.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2018 за позивачем зареєстровано право власності на спадкове майно, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані у вказаній квартирі, однак у ній не проживають, та ніколи не проживали, витрат по утриманню квартири не несуть, тому позивач просив суд визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому заоном порядку, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації при вирішенні спору поклалась на розсуд суду та просила вразувати права дитини.

Відділ з питань реєстрації місця проживання, перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві свого представника у судове засідання не направив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2018.

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 41357137 від 19.07.2019, станом на 19.07.2019 відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 починаючи з 09.12.1997.

Відповідачі у квартирі АДРЕСА_1 з грудня 1997 року не проживають, належні їм речі у квартирі відсутні, що підтверджується актами про не проживання відповідачів від 15.03.2017, 25.01.2018, 28.02.2019. Витрати по утриманню квартири відповідачі не несуть.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, вона має право, відповідно до положень ст.391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від особи, яка перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися її майном - квартирою.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Водночас відповідачами у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя: