Номер провадження: 22-ц/813/2927/19
Номер справи місцевого суду: 520/8172/13-ц
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Манзенюка Романа Миколайовича у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

30 липня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Манзенюка Р.М. у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зобов'язати державного виконавця зняти всі обтяження з майна ОСОБА_3, посилаючись на те, що 30 січня 2017 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу до суду.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Манзенюка Р.М. у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року, та постановлення нової, якою справу направити до суду першої інстанції для розгляду його скарги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 28.03.2019 року, на 17.00 год. учасники справи не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с. 48-53).

У зв'язку з цим, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. З цих підстав колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, неявка яких до суду визнана судом неповажною.

При цьому колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин в їх сукупності дає підстави стверджувати про неналежне здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності її учасників, повідомлених належним чином.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 01.04.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення скарги ОСОБА_6 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що скаржником було пропущено строк звернення до суду, а заява про поновлення процесуального строку скаржником подана не була.

Апеляційний суд вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Судом встановлено, що 30 липня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Першого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Манзенюка Р.М. у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив зобов'язати державного виконавця зняти всі обтяження з майна ОСОБА_3, посилаючись на те, що 30 січня 2017 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу до суду.

Скаржник свою скаргу мотивував тим, що 30 січня 2017 року Постановою про повернення виконавчого документу до суду виконавче провадження №45840178 було закінчено.

Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення Постанови про повернення виконавчого документу), про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Станом на 11 червня 2018 року згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, наданої приватним нотаріусом, арешт нерухомого майна згідно Постанови 45840178 від 19.12.2014 року не знятий.

В скарзі зазначається, що ОСОБА_3 стало відомо про неправомірну бездіяльність державного виконавця 11 червня 2018 року після отримання вищевказаної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після цього, а саме 18 червня 2018 року ним була подана скарга на бездіяльність державного виконавця про що свідчить конверт з копією накладної про відправлення №ОDA-0001298 (а.с. 5-звор.).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, не звернув уваги на те, що скаржником була подана скарга 18 червня 2018 року в межах десятиденного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, тобто 11 червня 2018 року.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в ухвалі Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року судом вказано що зі скаргою до суду звернулась ОСОБА_6, в той час коли до суду зі скаргою звернувся ОСОБА_3

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра