Постанова

Іменем України

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 2-681/2007

провадження № 61-45704св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - виконавчий комітет Каховської міської ради Херсонської області,

особа, що подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області у складі судді Базіль Л. В. від 14 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2007 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про визнання угоди такою, що відбулася, визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 21 жовтня 1997 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_4, вона разом із ОСОБА_9 є співвласниками квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, спадщину після нього вона фактично прийняла, однак не має можливості оформити право власності на зазначену квартиру, оскільки вказаний договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 просилавизнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_4, зареєстрований під № 2813 Херсонською товарною біржею «Ізумруд», таким, що відбувся, та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_4, зареєстрований під № 2813 Херсонською товарною біржею «Ізумруд», таким, що відбувся.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 виконали всі необхідні дії для настання правових наслідків, передбачених договором купівлі-продажу нерухомого майна, угода між ними відбулася фактично, представник відповідача визнав позов обґрунтованим і не заперечував проти його задоволення, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року та вернуто її заявнику.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та повертаючи її ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вона не має права апеляційного оскарження, оскільки рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року її права не порушено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, що подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_5 мотивована тим, що вона не брала участі у справі у суді першої інстанції та отримала копію рішення суду першої інстанції 27 серпня 2018 року. Вказувала на те, що визнання за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру впливає на її права та інтереси щодо володіння спірною квартирою. Висновок апеляційного суду про відмову у прийнятті її апеляційної скарги є помилковим, що позбавляє її права на захист порушених прав, свобод та інтересів.

Відзив на касаційну скаргу сторони не подали.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Обставини, які вбачаються із досліджених апеляційним судом матеріалів справи щодо руху справи у суді апеляційної інстанції

У справі, що переглядається, установлено, що 28 лютого 2007 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області ухвалив рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про визнання угоди такою, що відбулася, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

У вересні 2018 року ОСОБА_5, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення, посилаючись на те, що вказаним судовим рішенням порушені її права та обов'язки щодо володіння спірною квартирою.

ОСОБА_5 вказувала на те, що ОСОБА_4 проживала у власній квартирі АДРЕСА_1 08 липня 2011 року ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_12 14 лютого 2014 року ОСОБА_4 видала нотаріально посвідчену довіреність на ОСОБА_13, якою уповноважила останню продати вказану квартиру. На підставі вказаної довіреності 12 березня 2014 року був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_14, яка 29 квітня 2015 року продала їй зазначену квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входила вказана квартира. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14 червня 2018 року, яке не набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_12 та витребувано з її володіння на користь ОСОБА_12 спірну квартиру.

Зазначаючи, що право ОСОБА_12 на витребування від неї майна ґрунтується на праві власності його спадкодавця - ОСОБА_4, яке виникло у неї на підставі оскаржуваного нею судового рішення, а тому вважала, що рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року впливає на її права та обов'язки щодо володіння спірною квартирою.

Постановляючи 14 вересня 2018 року ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 лютого 2007 року, апеляційний суд, фактично виходив із того, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушено права ОСОБА_5

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_5 посилалась на те, що оскаржуваним рішенням порушуються її права щодо володіння спірною квартирою.

Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо вона подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги та повертаючи її ОСОБА_5, апеляційний суд не врахував, що вона звернулась до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Взаємний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, а у разі з'ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Відмовляючи у прийнятті апеляційної скаргиОСОБА_5, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 357 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою.

При цьому, слід зазначити, що суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, керувався положеннями статей 352, 357 ЦПК України, однак у мотивувальній частині зазначеної ухвали посилався на положення статей 292, 297 ЦПК України 2004 року та не врахував, що відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Крім того, апеляційний суд зробив передчасний висновок про те, що оскаржуваним рішенням місцевого суду не порушено права ОСОБА_5, фактично надав оцінку доводам апеляційної скарги по суті, що можливо лише в межах відкритого апеляційного провадження, з дослідженням усіх обставин справи та оцінкою доказів на підтвердження чи спростування доводів ОСОБА_5 про порушення її прав оскаржуваним судовим рішенням.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, яка перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року скасувати, справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта