справа №176/2129/18
провадження №2/176/61/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

судового розпорядника Коваль А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кучугури Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», третя особа профспілковий комітет Державного підприємства «Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить визнати незаконним та скасувати наказ ДП «НТЦ КПРВ» №50-к/тр від 27.08.2018 року, яким її звільнено з посади менеджера персоналу.Поновити її на посаді менеджера персоналу ДП «НТЦ КПРВ», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.08.2018 року до дати ухваленням рішення суду.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 01 лютого 1992 року працювала на різних посадах ДП «НТЦ КПРВ».28 квітня 2017 року наказом директора підприємства Жалдака Д.М. №31-ОС звільнена з посади менеджера з персоналу служби кадрів на підставі п.3 ст.40 КЗпП України - систематичне невиконання без поважних прчин обов`язків, покладених трудовим договором.Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2017 року її поновлено на посаді менеджера з персоналу Державного підприємства "Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джералами іонізуючого випромінювання".Однак після поновлення на посаді, підприємство не створило належних умов праці, що виражалось у неприязному ставленні, намаганні змінити підпорядкування її посади, ведення штатної одиниці начальника сектору кадрів для іншого працівника , ненадання доступу до кадрових документів.

Згодом її ознайомлено з повідомленням про майбутнє вивільнення у зв`язку зі скороченням та 27 серпня 2018 року наказом в.о. директора ДП «НТЦ КПРВ» Дубовика Ю.О . №50-к/тр «Про припинення трудового договору» звільнено з займаної посади менеджера з персоналу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату працівників.

Вважає, що повторне звільнення з займаної посади є незаконним та таким, що не відповідає вимогам законодавста та яке відбулось через неприязне ставлення та особистих мотивів керівника державного підприємства- Жалдака Д.М .Зокрема зазначає, що у 2018 році у ДП «НТЦ КПРВ» не відбувались зміни в організації виробництва та праці. Наказ про скорочення своєї посади їй до відома не доводився.

Порушення її трудових прав відбулось також під час розгляду 23.08.2018 року профспілковим комітетом ППО ДП «НТЦ КПРВ» подання в.о. директора підприємства на отримання згоди на звільнення, а саме відсутності її адвоката про присутність якого нею було письмово повідомлено профспілковий комітет у звязку з чим просила засідання відкласти.

Однак згодом отримала копію витягу із протоколу засідання профкому №46 від 23.08.2018 року в якому зазначено, що саме 23.08.2018 року профспілковий комітет прийняв рішення про надання згоди на її звільнення.Тобто останнім надана згода на її звільнення, сфальсифікувавши фактичні обставини.

Також робототавцем не проводилось визначення кваліфікації та продуктивності праці та не враховувся безперевний стаж роботи та інші обставини наявності переважного права на залишення на роботі.Окрім того, відповідачем не повідомлено про всі наявні вакансії на підприємстві.У звязку з зазначеним просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити пославшись на доводи викладені в позовній заяві. При цьому , представник позивача зазначив, що відповідачем під час звільнення порушено ряд норм права, не виконані вимоги ч.1 та ч.3 ст.42 КЗпП України, а саме що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці.Роботодавцем не проводилось визначення кваліфікації та продуктивності праці та не враховувались взагалі безперервний стаж роботи та інші обставини наявності переважного права на залишення на роботі.Окрім того відповідачем під час звільнення не повідомлено про всі наявні вакансії на підприємстві.

Представник відповідача Кучугура Т.Ю. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову у повному обсязі пославшись на доводи викладені у відзиві на позов, при цьому зазначила, що Розділом 9 Статуту ДП "НТЦ КПРВ" визначено, що Уповноважений орган управління відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про утворення, реорганізацію і ліквідацію підприємства, призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства, здійснює інші функції, передбачені законодавством.

28.02.2018 року профспілковий комітет звернувся до ДП "НТЦ КПРВ" в особі директора Жалдака Д.М. з пропозицією провести оптимізацію чисельності підприємства, у зв`язку зі збільшенням навантаження на виробничі підрозділи.

26.06.2018 року по підприємству видано наказ № 77 "Про введення в дію з 02 липня року організаційно-функціональної структури ДП "НТЦ КПРВ" та наказ № 78 "Про введення в дію з 02 липня 201 8 року штатного розпису підприємства".

Згідно п.4 наказу № 78 скорочено посади: головного інженеру проекту - 1 шт, од., начальник відділу (відділ контролю навколишнього середовища) - 1 шт. од., провідний інженер (відділ контролю навколишнього середовища) - 1 шт. од., начальник гаража - 1 шт. од., менеджер з персоналу - (сектор по роботі з персоналом) - 1 шт. од.

Пунктом п`ятим даного наказу введено нові посади: механік гаража господарського відділу - 1 шт. од., інспектор з кадрів сектору по роботі з персоналом - 1 шт. од. Таким чином, на підприємстві відбулись зміни в організації виробництва і праці, що і підставою для вивільнення працівників, у тому числі і ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Відповідачем завчасно повідомлено первинну профспілкову організацію ДП "НТЦ КПРВ" про очікуване скорочення штату з 02 липня 2018 року.

На виконання вимог ст.49-2 КЗпП України позивача попереджено про майбутнє звільнення та запропоновано 7 вакантних посад та надано копії посадових інструкції зазначених посад. Однак, позивач своєї згоди на переведення на будь-яку з запропонованих посад не надала. У зв`язку з чим ОСОБА_1 звільнено з займаної посади менеджера персоналу відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньо місячного заробітку. Вважає, що процедура скорочення чисельності працівника була дотримана відповідачем та позивача було звільнено правомірно та з дотриманням положень чинного законодавства України

Представник третьої особи Микитась Д.О. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у судовому засіданні участі не приймав, у письмовому клопотанні просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Заслухавши сторони, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходив з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 працювала на підприємстві ДП "НТЦ КПРВ"з 01 лютого 1992 року на різних посадах. З 17 квітня 2015 року займала посаду менеджера персоналу, що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.21).

28 лютого 2018 року профспілковий комітет звернувся до ДП "НТЦ КПРВ" в особі директора Жалдака Д.М. з пропозицією провести оптимізацію чисельності підприємства, у зв`язку зі збільшенням навантаження на виробничі підрозділи , що підтверджується копією протоколу засідання профкому ДП "НТЦ КПРВ" №38 від 28.02.2018 року (а.с.60).

26.06.2018 року по підприємству видано наказ № 77 "Про введення в дію з 02 липня року організаційно-функціональної структури ДП "НТЦ КПРВ" та наказ № 78 "Про введення в дію з 02 липня 2018 року штатного розпис) підприємства".

Згідно п.4 наказу № 78 скорочено посади: головного інженеру проекту - 1 шт, од., начальник відділу (відділ контролю навколишнього середовища) - 1 шт. од., провідний інженер (відділ контролю навколишнього середовища) - 1 шт. од., начальник гаража - 1 шт. од., менеджер з персоналу - (сектор по роботі з персоналом) - 1 шт. од.

Пунктом п`ятим даного наказу введено нові посади: механік гаража господарського відділу - 1 шт. од., інспектор з кадрів сектору по роботі з персоналом - 1 шт. од. Таким чином, на підприємстві відбулись зміни в організації виробництва і праці. (а.с.64-64).

Відповідно до листа №01-03/1 від 27 березня 2018 року відповідач повідомив первинну профспілкову організацію про очікуване скорочення штату з 02 липня 2018 року(а.с.61).

Наказом №42-к/тр від 26.06.2018 року затверджено список працівників, які підлягають звільненню у зв`язку зі скороченням штату. До цього списку внесено посаду позивача (а.с.65). Відповідно до відмітки що міститься на звороті вказаного наказу позивач ОСОБА_1 , зазначила про відсутність обґрунтування скорочення взагалі та менеджера персоналу окремо. З наказом не згодна.

26.06.2018 року тобто за дві місяцібуло персонально попереджено позивача про майбутнє звільнення та запропоновано 7 вакантних посад:інженера групи будівельників проектного відділу, інженера групи технологів проектного відділу, інженера групи електриків проектного відділу( на період відпустки по догляду за дитиною до 3-х років основного працівника), інспектора з кадрів сектору по роботі з персоналом, механіка гаража господарського відділу, копіювальника виробничо- технічного бюро, касира бухгалтерії. З даним попередженням ОСОБА_1 повідомлена, що підтверджується підписом останньої, однак згоди на переведення на будь-яку із запропонованих посад не надала. Копії посадових інструкцій запропонованих посад отримала під підпис.(а.с.68).

Як вбачається з Акту №5 від 08.08.2018 року складеного начальником сектору по роботі з персоналом Копійкою Т.М. у присутності заступника директора Дубовика Ю.О. , юрисконсульта та голови ППО , позивачу запропоновано визначитись щодо працевлаштування на одну із вакантних посад, однак остання згоди не дала, зазначивши, що розмірковує над варіантами (а.с.69).

Порушення норм чинного законодавства та прав працівників стосовно очікуваного скорочення первинна профспілкова організація ДП "НТЦ КПРВ" на засіданні 12.04.2018 року не виявила, що підтверджується Витягом з протоколу засідання профкому (а.с.70).

Наказом в.о.директора ДП "НТЦ КПРВ" Дубовика Ю.О. від 27 серпня 2018 року №50-к/тр ОСОБА_1 звільнено із займаної посади менеджера з персоналу відповідно до п.1 ст.40 ЗКпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (а.с.23).

Відповідно до п. 1.1. Статуту Державного підприємства "Науково-технічний центр дезактиваціїта комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання" підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження (надалі - Уповноважений орган управління) та входить до складу Державної корпорації "Українське державне об`єднання "Радон".

Згідно п. 7.5. Статуту ДП "НТЦ КПРВ" Директор Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління.

Розділом 9 Статуту ДП "НТЦ КГІРВ" визначено, що Уповноважений орган управляння відповідно до покладених на нього завдань приймає рішення про утворення, реорганізіцію і ліквідацію підприємства, призначення на посаду та звільнення з посади керівника підприємства, здійснює інші функції, передбачені законодавством.

При цьому, в частині обставин щодо дійсних змін в організації виробництва і праці, проведення скорочення чисельності та штату працівників ДП "НТЦ КПРВ" судом враховуються норми статей 64, 65, 135 Господарського кодексу України щодо виключного права підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, здійснювати управління підприємством відповідно до його установчих документів.

Вказані обставини підтверджені наказами ДП "НТЦ КПРВ" від 26.06.2018 року №78 «Про введення в дію штатного розпису підприємства» , наказом №42-к/тр від 26.06.2018 року «Про попередження працівників підприємства про майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням штату».

Таким чином, у зв`язку з виданням наказу 26.06.2018 року №78 «Про введення в дію штатного розпису підприємства», у підприємства були всі підстави для проведення передбаченої законодавством процедури звільнення позивача у відповідності до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, з підстав скорочення посади, яку займав позивач.

Наказ ДП "НТЦ КПРВ" №42-к/тр від 26.06.2018 року «Про попередження працівників підприємства про майбутнє звільнення у зв`язку зі скороченням штату» є чинним, його неправомірність не встановлена.

У відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положення частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату працівників є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідачем на виконання вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, до звільнення позивачу було неодноразово запропоновано перелік семи вакантних посад ДП «НТЦ КПРВ» станом на 26.06.2018 року, однак від переведення на які позивач відмовилась. Пропонування вакантних посад позивачеві також було здійснено 08.08.2018 року, однак остання зазначила, що для вирішення даного питання є час, розмірковує над варіантами.

Доводи позивача в частині неврахування відповідачем при звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України наявності статусу ветерана праці не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки ст. 42 КЗпП України та Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» не обумовлюють для ветеранів праці щодо переважного залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників. Дана пільга передбачена особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною:Героям Соціалістичної праці, Героям України та повним кавалерам ордена Трудової Слави, однак доказів щодо наявності зазначених статусів позивачем не надано.

Крім того, встановлений ч. 1 ст. 42 КЗпП України принцип до наявних обставин скорочення не може бути застосований, з урахуванням того, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Зазначена норма направлена на недопущення звільнення більш кваліфікованих працівників, але виключно в межах посад серед яких проводиться скорочення. Такий виcновок підтверджується позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною в п.19 постанови від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно якої судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що переважне право на залишення на роботі не тотожне переважному праву на працевлаштування на нову посаду.

Твердження позивача про те, що посада менеджера з персоналу є рівнозначною з посадою начальника сектору по роботі з персоналом, не відповідає дійсності, оскільки згідно класифікатору професій посада менеджера з персоналу належить до розділу Менеджери класифікаційного угрупування «Менеджери (управителі) з підбору, забезпечення та використання персоналу», а посада начальника сектору належить до розділу Керівники кваліфікаційного угрупування «Керівники інших основних підрозділів в інших сферах діяльності».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займала посаду менеджера персоналу ДП «НТЦ КПРВ», яка була єдиною в шатному розписі. Враховуючи що її переважне право залишення на роботі не було серед кого визначати, а переважне право переведення на іншу роботу в разі звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП законодавством не встановлено, суд вважає що при звільненні ОСОБА_1 товариством не було порушено вимог статті 42 КЗпП України.

Окрім того, посилання позивача на порушення відповідачем ч.3 ст.22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» згідно якої у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного , технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв`язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень , кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися , про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень є безпідставним. Так, листом №01-03/1 від 27 березня 2018 року ДП «НТЦ КПРВ», повідомило первинну профспілкову організацію ДП «НТЦ КПРВ» про очікувану оптимізацію організаційно-функціональної структури та скорочення штату підприємства з 02 липня 2018 року, тобто за чотири місяці до звільнення.

Відповідно до копії Витягу з протоколу №46 від 23.08.2018 року профспілкового комітету ППО ДП «НТЦ КПРВ», останнім надано згоду на звільнення ОСОБА_1 ,скорочення проведено згідно чинного законодавства, порушень не виявлено.

Згідно з наказом від 27 серпня 2018 року за № 50-к/тр ОСОБА_1 звільнено із займаної посади менеджера з персоналу відповідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку.

З вищевикладеного вбачається, що при звільненні позивача відповідачем в повній мірі дотримано законодавчий порядок вивільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, а саме:

1) на підприємстві дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності та штату працівників;

2) позивач був вчасно попереджений за 2 місяці про майбутнє звільнення;

3) позивачу пропонувалось інша робота на підприємстві від якої вона відмовилась;

4) вирішено питання щодо отримання згоди профспілки на звільнення.

Судом відхиляються доводи представника позивача з приводу того, що попередження про наступне звільнення та наказ про припинення трудового договору у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників підписане в.о. директора Дубовик Ю.О. , який не є уповноваженою особою на здійснення відповідних дій, оскільки листом від 27.02.2019 року Державне агентство України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) підтвердило, що покладення на заступника директора Дубовика Ю.О. виконання обов`язків директора ДП «НТЦ КПРВ» на період відрядження директора Жалдака Д.М. з 25 червня 2018 року по 27 червня 2018 року та на період відпустки з 20 серпня 2018 року по 13 вересня 2018 року було погоджено з Головою ДАЗВ відповідно до п.7.12 Статуту Підприємства.

З урахуванням наведеного, встановлених обставин справи та вимог закону, суд вважає, що відповідачем при звільненні позивача були дотримані всі умови, передбачені діючим законодавством України, наказ про її звільнення з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України є законним і підстав для його скасування та поновлення позивача на роботі, не має.

Враховуючи те, що порушення законних прав позивача при його звільненні судом не встановлено, відсутні також підстави для задоволення позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12,13,247, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», третя особа профспілковий комітет Державного підприємства «Науково-технічний центр дезактивації та комплексного поводження з радіоактивними відходами, речовинами, джерелами іонізуючого випромінювання», про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулувідмовити в повному обсязі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А.Павловська

Дніпропетровської області