КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/9950/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13879/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

при секретарі - Добровольській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 серпня 2019 року, постановлене під головуванням судді Яценко Н.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саміт Моторз Україна», третя особа: Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити дії, стягнення неустойки та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, неодноразово уточнюючи який, просив зобов`язати ТОВ «Саміт Моторз Україна» замінити позивачу автомобіль марки Тойота Land Cruiser 200, WIN: НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_2 на такий же або на аналогічний транспортний засіб з числа наявних; зобов`язати ТОВ «Саміт Моторз Україна» припинити реалізацію автомобілів марки Тойота Land Cruiser 200 до усунення причин заподіяння шкоди та усунути недоліки; стягнути з відповідача на користь позивача 300 000,00 грн. моральної шкоди, 6 201 585.60 грн. неустойки, 30 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та вартість проведення експертизи (т. 1 а.с. 1-6, 192-193 т. 2 а.с. 235-236 т. 3 а.с. 78-79).

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 01 червня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) у зв`язку з відмовою в роботі гідравлічного підсилювача керма автомобіля Тойота Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , придбаного позивачем в квітні 2014 року у відповідача. Зазначав, що в ході руху автомобіля в повороті відмовила в роботі система гідравлічного підсилювача керма автомобіля, внаслідок чого відбулося зіткнення лівою стороною з дорожнім відбійником та значно пошкоджено зовнішні кузовні панелі автомобіля. Після дорожньої пригоди позивач викликав службу технічної підтримки «Toyota Assistance», за допомогою якої автомобіль було доставлено на територію відповідача. Гарантійний строк на належну експлуатацію автомобіля не сплинув. Так, відповідач експертизу не проводив, а склав рекламаційний акт №б/н від 05 червня 2014, в якому зроблено висновок, що споживач порушив правила експлуатації автомобіля, а тому ремонтувати автомобіль повинен за власні кошти.

Вказував, що подавав заяву відповідачу про відновлення автомобіля 03 червня 2014 року, а тому рахував неустойку щодо невиконання продавцем своїх обов`язків з 18 червня 2014 року.

Також зазначав, що він відчув значних моральних страждань у зв`язку з пошкодженням нового щойно придбаного автомобіля та відмовою продавця у встановленні причин пошкодження та ремонту або заміни автомобіля. Це виразилось в порушеннях сну, стресі, постійних переживаннях, пошуку механізмів вирішення спору, неможливості користуватись придбаним автомобілем тощо. Розмір моральної шкоди позивач оцінив в 300 000,00 грн.

У запереченнях на позовну заяву відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з тих підстав, що за результатами огляду (діагностики) автомобіля фахівцями відповідача було зроблено висновок, що пошкодження кермового механізму автомобіля відбулося внаслідок механічного удару на такий механізм (наприклад, внаслідок ДТП). Відповідно пошкодження підлягають усуненню за рахунок позивача. Зокрема фахівцями відповідача був досліджений факт витікання робочої рідини гідропідсилювача та проаналізовано можливі причини такого витікання. Однак фахівці дійшли обґрунтованого висновку, що витік робочої рідини не міг статися до моменту ДТП, відповідно витік робочої рідини гідропідсилювача є не причиною, а наслідком ДТП і стався внаслідок механічного удару автомобіля.

Окрім того зазначав, що позивач та його брат, як водій автомобіля, представників Державтоінспекції та/або міліції на місце ДТП не викликали, а також не оформлювали матеріали ДТП шляхом прибуття до найближчого поста Державтоінспекції або в орган чи підрозділ міліції, як того вимагають Правила дорожнього руху. Більше того позивач та його брат свідомо відмовилися це робити у відповідь на пропозицію осіб, що надають послуги програми допомоги у дорозі «Toyota Assistance» (до яких позивач зателефонував після ДТП), мотивуючи це тим, що у позивача відсутнє страхування КАСКО, а постраждалих осіб немає.

До того ж представниками відповідача було здійснено виїзд на ймовірне місце ДТП для його огляду та проведення фотофіксації. Всупереч твердженням позивача мало місце 2 удари об дорожній відбійник (відбійник погнутий від сильних ударів у двох місцях). При цьому перший удар у відбійник стався не на початку повороту, а майже на виході з повороту, що характерно для випадків, коли водій не справляється з керуванням автомобілем.

Вказував, що несправність система гідропідсилювача керма не є істотним недоліком товару у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Вимога позивача щодо припинення реалізації автомобілів марки Toyota Land Cruiser 200 є безпідставною, оскільки вказані автомобілі були у встановленому законам порядку перевірені на предмет їх відповідності чинним нормативним вимогам та їх безпечності для життя, здоров`я та майна громадян і навколишнього природного середовища (т. 1 а.с. 20-38).

У серпні 2014 року Підприємство з іноземними інвестиціями «Тойота-Україна» подало письмові заперечення проти позову, в яких у задоволенні позову просило відмовити з аналогічних підстав, що вказані відповідачем ТОВ «Саміт Моторз Україна» (т. 1 а.с. 110-116).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 серпня 2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено (т. 4 а.с. 123, 124-136).

Не погодившись з рішенням районного суду, 12 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний О.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (т. 4 а.с. 139-146).

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при ухвалення рішення неправильно дослідив докази по справі, зокрема висновки експертів, та дійшов помилкового вирішення справи. Зазначав, що суд не взяв до уваги те, що пошкодження сальника під час збирання рульової рейки є недоліком всього автомобіля, у якого через це ушкодження під час руху відмовив підсилювач керма. Вважає, що його придбаний транспортний засіб містить істотний недолік, який мав бути усунутий відповідачем протягом 14 календарних днів, проте, усунутий не був, що позбавило позивача користуватися своїм автомобілем протягом більше ніж 5 років. Вказував, що в оскаржуваному рішенні суд посилався на висновок ТОВ «УНП «Декра Експерт», який був виготовлений на замовлення відповідача, в якому зазначено, що недоліки рульового механізму є наслідком ДТП, а саме удару колеса у перешкоду, при цьому не зазначив, що відхиляє висновки КНДІСЕ та надає перевагу припущенням працівників ТОВ «УНП «Декра Експерт». Вважає, що висновок суду про необхідність відмови у позову у зв`язку з відсутністю висновку експерта про наявність чи відсутність істотних недоліків товару суперечить ст. 89 ЦПК України.

18 жовтня 2019 року представник ТОВ «Саміт Моторз Україна» - адвокат Нагай І.М. направив до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т. 4 а.с. 179-200).

Також 18 жовтня 2019 року представник ПІІ «Тойота-Україна» - адвокат Кольга Т.О. направила відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін (т. 4 а.с. 163-171).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Чорний О.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник ТОВ «Саміт Моторз Україна» - адвокат Нагай І.М., представник ПІІ «Тойота-Україна» - адвокат Кольга Т.О. заперечували проти скарги і просили залишити її без задоволення.

Факт належного сповіщення ОСОБА_1 його представник - адвокат Чорний О.В. в суді апеляційної інстанції не заперечував про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (т. 4 а.с. 162, 208-215 ).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивачем, ні висновками проведених судових експертиз не доведено, що в автомобілі Тойота Land Cruiser 200 в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» був істотний недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення. Також належними та допустимими доказами не доведено суду, що відмова в роботі гідравлічного підсилювача керма автомобіля перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що відбулася 01 червня 2014 року .

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 10 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Саміт Моторз Україна» укладено Договір купівлі-продажу №0137/02/14, відповідно до умов якого позивач придбав у відповідача автомобіль Toyota Land Cruiser 200, WIN: WIN: НОМЕР_3 шляхом сплати на рахунок останнього грошових коштів у розмірі 922 855,00 грн. (т. 1 а.с. 40-48).

Відповідно до п. 1.4 вказаного Договору гарантійний термін становить 3 роки або 100 000 км. пробігу, в залежності від того, що настане раніше, якщо інші умови гарантії не передбачені у сервісній книжці «Сервіс та гарантія».

Згідно з п. 6.2.6 Договору покупець зобов`язується зберігати та експлуатувати товар відповідно до рекомендацій виробника та продавця, а також у відповідності з вимогами правил дорожнього руху.

На виконання умов договору 03 квітня 2014 року автомобіль Toyota Land Cruiser 200 був переданий позивачу, що підтверджується видатковою накладною № СМУ00044353 від 03 квітня 2014 (т. 1 а.с. 48).

02 червня 2014 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, у якій зазначив, що 01 червня 2014 року у день ДТП він їхав з братом по дорозі с. Ясногородка - м. Київ. Брат позивача перебував за кермом автомобіля. Між населеними пунктами с. Ясногородка і с. Глібівка на вузькій дорозі з радіальним некрутим поворотом праворуч у автомобіля відмовив гідропідсилювач керма. Автомобіль при цьому рухався на швидкості 90 кілометрів на годину. Брат позивача не встиг зорієнтуватися у зв`язку з відмовою гідропідсилювача керма і коли хотів повернути, кермо автомобіля не повернулося, про що брат позивача крикнув позивачу. Внаслідок цього автомобіль виїхав на зустрічну смугу, лівою стороною вдарився у дорожній відбійник, потім від удару автомобіль відштовхнуло на праву частину дороги на узбіччя, де і зупинився. У зв`язку з цим просив виявити причину відмови гідропідсилювача та компенсувати ремонт автомобіля, привести його у придатний стан (т. 1 а.с. 49-50).

Як встановлено судом першої інстанції, факт дорожньо-транспортної пригоди 01 червня 2014 року за участі автомобіля позивача не був зафіксований у порядку, передбаченому законодавством України, що підтверджується листами ГУ ДАІ в м. Києві та Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідно до яких ДТП за участі автомобіля позивача Toyota Land Cruiser 200, р.н. НОМЕР_2 , в період з 01 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року не зареєстровані (т. 1 а.с. 176-177).

05 червня 2014 року відповідачем у складі начальника відділу технічної підтримки ОСОБА_3, сервісного консультанту відновлювального ремонту ОСОБА_2 , механіка з ремонту транспорту ОСОБА_13 в присутності позивача та його представника було складено та підписано Рекламаційний акт, відповідно до якого представники відповідача встановили, що пошкодження кермового механізму автомобіля відбулося внаслідок механічного удару на кермовий механізм, що є порушенням умов експлуатації автомобіля. Заявлений недолік: «відмова гідропідсилювача, що призвело до поганої керованості автомобілем та пошкодження авто» виник внаслідок порушення споживачем вимог експлуатаційної документації на ДТЗ, вимог нормативних актів та/або правил збереження ДТЗ, і такий недолік підлягає усуненню за рахунок споживача (т. 1 а.с. 51-52).

Обставини, що зазначені у Рекламаційному акті від 05 червня 2014 року, у судовому засіданні в якості свідка підтвердив начальник відділу технічної підтримки відповідача ОСОБА_3 , який також зазначив, що ним разом з іншими представниками відповідача було здійснено виїзд на ймовірне місце ДТП для його огляду та проведення фотофіксації при в`їзді у с. Глібівка з боку с. Ясногородка, у зв`язку з чим встановлено, що як характер пошкоджень автомобіля, так і результати огляду місця ДТП переконливо свідчать, що відбувся «занос» автомобіля під час проходження повороту, що і призвело до його зіткнення з дорожнім відбійником. При цьому, навіть якщо допустити, що гідропідсилювач керма автомобіля і був несправний, ДТП не було пов`язане з такою гіпотетичною несправністю. ОСОБА_3 суду пояснив, що не дивлячись на поломку гідравлічного підсилювача, автомобілем можна керувати, і чим більша швидкість автомобіля, тим простіше ним управляти (т. 4 а.с. 128).

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У позовній заяві позивач посилався на п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

З аналізу даної норми можна зробити висновок, що товар може бути визнаний таким, що має істотний недолік за умови, що відповідає трьом обов`язковим ознакам, передбаченим п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» та хоча б одній із факультативних ознак (пп. а - в).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

За змістом ч. 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

При цьому на споживача покладається обов`язок лише довести наявність істотного дефекту продукції, тягар доказування причин виникнення недоліку товару покладений на продавця (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 24 червня 2019 року у справі №185/3592/18-ц).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього (позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладена у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 215/46/16-ц).

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, 19 листопада 2014 року за клопотаннями представника відповідача ТОВ «Саміт Моторз Україна», представника третьої особи ПІІ «Тойота Україна» про призначення авто-технічної експертизи та експертизу лакофарбових матеріалів та представника позивача ОСОБА_1 про призначення авто технічної експертизи судом по справі було призначено авто технічну експертизу та експертизу лакофарбових матеріалів і покрить, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України (т. 2 а.с. 6-8).

19 червня 2015 року за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної експертизи та експертизи лакофарбових матеріалів і покрить судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Кот Т.М. та Криловим Є.С. було складено висновок №17409/14-52/17411/14-34/245/15-52/4828-4831/15-34, яким встановлено, що механічні пошкодження, які на момент експертного огляду виявлені на деталях лівого боку автомобіля Toyota Land Cruiser 200, VIN: НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_2 , були утворені в результаті його контактування з колесовідбійником, що знаходиться на території Вишгородського району Київської області, на частині дороги с. Ясногородка - м. Київ між населеними пунктами с. Ясногородка - с. Глібівка, а саме з лівої сторони правостороннього повороту дороги перед в`їздом в с. Глібівка зі сторони с. Ясногородка. Інші пошкодження, якщо і були наявні на деталях лівого боку автомобіля, то вони були поглинуті внаслідок вищевказаного контактування із колесо відбійником (судовий експерт Крилов Є.С. ).

Нашарування лакофарбового покриття, виявлені на дорожньому відбійнику, мають спільну групову приналежність з лакофарбовим покриттям автомобіля Toyota Land Cruiser 200. Встановити, чи походять ці нашарування від ЛФП автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , не видається можливим через відсутність достатньої кількості ознак. На одній із ділянок дорожнього відбійника виявлено фрагмент полімерного матеріалу, який співпадає за якісним хімічним складом полімерної основи з притертими нашаруваннями на цьому ж відбійнику та співпадає з матеріалом бампера досліджуваного автомобіля, тобто вони мають між собою спільну родову приналежність. Виявлені на дослідженому автомобілі Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , нашарування світло-сірого кольору та поверхневий шар дорожнього відбійника на частині дороги с. Ясногородка - м. Київ між населеними пунктами с. Ясногородка - с. Глібівка співпадають між собою за родовими ознаками (колір та якісний хімічний склад), тобто мають між собою спільну родову приналежність (судовий експерт Кот Т.М. ).

Також у вказаному висновку судовими експертами вказано, що встановити траєкторію руху автомобіля безпосередньо перед зіткненням із дорожнім відбійником неможливо з тих причин, що у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які могли б свідчити про траєкторію руху автомобіля до контактування з відбійником. Проте експертами встановлено, що під час контактування з відбійником автомобіль переміщувався вздовж нього (т. 2 а.с. 33-40).

09 вересня 2015 року за результатами проведення комплексної транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Пупіним І.В. та Гардерманом В.Д. було складено висновок №17410/14-52/244/15-52, яким встановлено, що на момент дослідження гідропідсилювач керма автомобіля Тойота знаходиться в технічно несправному стані, який викликаний руйнуванням лівого сальника гідроциліндру. Пошкодження сальника є характерним для дії напружень циклічно-знакозмінного характеру, що ініціювало виникнення мікронадривів в джерелі руйнації (центральній частині) відокремленого фрагменту сальника, при тому це явище могло бути обумовленим недостатньою щільністю гуми (виробничим дефектом) при виготовленні даного гумотехнічного виробу. Пошкодження лівого сальника гідропідсилювача рульового механізму виникло до моменту контактування автомобіля Тойота із дорожнім колесовідбійником. Витік технологічної рідини з полості гідропідсилювача керма в даному випадку був обумовленим пошкодженням (руйнуванням) лівого сальника рульового механізму.

Встановлено, що оскільки виявлені несправності гідропідсилювача рульового механізму виникли до ДТП, тому вирішення поставленого питання «чи могло механічне пошкодження автомобіля з лівої сторони (в результаті зіткнення з дорожнім відбійником) призвести до пошкодження системи гідравлічного підсилювання рульового керування автомобіля» позбавлено технічного сенсу і тому в рамках даного дослідження не вирішувалося. Траєкторія руху автомобіля Тойота в процесі контактування з колесовідбійником може відповідати конструктивним особливостям самого відбійника та його розташуванню на ділянці скоєння пригоди. Вирішити експертним шляхом питання «Якою була швидкість автомобіля в момент його зіткнення з дорожнім відбійником, враховуючи характер пошкоджень автомобіля та дорожнього відбійника, а також траєкторію руху автомобіля?» не є можливим з тих причин, що у матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані, які могли б свідчити про траєкторію руху автомобіля до контактування з відбійником.

Допустима швидкість автомобіля Тойота при русі на заокругленні дороги без втрати поперечної стійкості (без заносу) в даних дорожніх умовах складає не більше 64...70 км/год (при умові достовірності даних щодо радіусу заокруглення). Даний розрахунок справедливий для автомобілів, які не оснащено системами забезпечення курсової стійкості під час руху. За умови оснащення даним автомобілем Тойота такою системою максимально допустима швидкість руху при русі по заокругленню такого радіусу може відрізнятись від наведеної вище в сторону збільшення. Також неможливо виключити, з технічної точки зору, що подолання даного повороту могло бути здійснено в режимі регульованого (керованого) заносу.

Окрім того з висновку №17410/14-52/244/15-52 від 09 вересня 2015 року вбачається, що в рамках даного дослідження визначити, чи мав водій технічну можливість запобігти зіткненню даного автомобіля з дорожнім відбійником за наявності несправностей системи гідравлічного підсилювання рульову корування, рухаючись із заявленою швидкістю 90 км/год, не є можливим з технічної точки зору. З огляду на результати проведеного дослідження, викладені вище, в даному випадку відсутні причини технічного характеру виключити можливість стрибкоподібного збільшення нормативного зусилля, яке необхідно було прикласти до керма в звичайних умовах керування автомобілем. Тому в конкретній ситуації після раптового виникнення несправності гідропідсилювача керма водій даного автомобіля міг бути позбавленим технічної можливості якісно керувати автомобілем Тойота при подоланні даного заокруглення дороги, в тому числі - уникнути наїзду на колесовідбійний брус, встановлений на лівому узбіччі.

Експертами у висновку зазначено, що вирішення питань «чи були з технічної точки зору дії автомобіля у причинно-наслідковому зв`язку із зіткненням автомобіля з дорожнім відбійником?» та «чи характеризується автомобіль однією з таких ознак: наявні пошкодження системи гідравлічного підсилювання рульового керування автомобіля неможливо усунути; усунення наявних пошкоджень системи гідравлічного підсилювання рульового керування автомобіля потребує більше 14 днів; наявні пошкодження системи гідравлічного підсилювання рульового керування автомобіля суттєво іншим, ніж передбачено договором купівлі-продажу №0137/02/14 від 10 лютого 2014 року» виходить за межі компетенції експерта автотехніка і в рамках даного дослідження не вирішувалося.

Оскільки несправність рульового механізму автомобіля Тойота, як встановлено дослідженням по попередніх питаннях, мала прихований характер, є підстави вважати, що водій автомобіля Тойота аж до моменту проявлення цієї несправності у вигляді збільшення зусиль, необхідних для нормального керування автомобілем, міг не мати технічної можливості своєчасно виявити цю несправність по зовнішнім ознакам об`єктивного характеру. Причина пошкодження брудозахисного чохла (пильника) у вигляді його руйнування в даному випадку могла бути наслідком скупчення достатньо великої кількості технологічної рідини, що витікала з полості рульового механізму внаслідок пошкодження лівого сальника, та потрапляла в пильник через технологічні полості (т. 2 а.с. 57-64).

Не погоджуючись з результатами вищевказаних висновків судових експертів, ПІІ «Тойота-Україна» було надано до суду Консультативний висновок ТОВ «Україно-німецьке підприємство «ДЕКРА Експерт» від 26 жовтня 2015 року експерта Каширіна О.В. , яким встановлено, що у рульовому механізмі автомобіля виявлено ряд недоліків, які можуть мати відношення до наслідків ДТП і зокрема, до удару лівого переднього колеса про перешкоду, у вигляді дорожнього відбійника: вигин рульового вала до 0,35 мм; поверхнева деформація одного з зубів ведучого черв`ячного вала; несправність сальникового ущільнення порожнини циліндра з лівого боку і трьох його елементів конструкції, виготовлених з гуми, пластику і сталевого дроту; пошкодження правого захисного чохла (пильовика).

Беручи до уваги існуючу систему контролю якості на виробництві та ступінь відповідальності такого елемента автомобіля як рульовий механізм, експерт вважає, що одночасна поява згаданих недоліків, без логічного обґрунтування послідовності їх появи з виробничих причин є неспроможною. Недоліки рульового механізму, що представлені у висновку експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, не доводять повної інформації про регламентовані допуски, які використовуються для конструкції рульового вала на етапі виробництва і які слід застосовувати до оцінки технічного стану деталей. Зокрема, не представлені нормативні значення для перевірки ушкодження рульового вала (справжній вигин складає до 0,35 мм), а також не згадується про факт поверхневого пошкодження металу в зубчастій парі рейки і черв`ячного валу. Проходження повороту з відключеним рульовим механізмом, виконувалося представниками Toyota у справному автомобілі аналогічного класу. В результаті експерименту було встановлено, що проходження повороту з неробочої системою гідравлічного посилення, не викликає ускладнень з погляду управління автомобілем, за умови руху в повороті зі швидкістю 80 км/год руху, яка на думку фахівців, є максимально допустимою, з точки зору безпеки руху, в даних умовах.

У консультативному висновку від 26 жовтня 2015 року експерт повідомляє, що дорожньо-транспортна пригода і пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200 могли статися з трьох ймовірних причин і тільки при наступних умовах: недотримання Правил дорожнього руху зі справним рульовим механізмом (в даному випадку потрібна перевірка дотримання Правил дорожнього руху в частині п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»); недотримання Правил дорожнього руху з несправним рульовим механізмом (в даному випадку потрібна перевірка дотримання Правил дорожнього руху в частині п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»); дотримання Правил дорожнього руху, але відсутність технічної можливості управління з несправним рульовим механізмом.

Для визначення технічної відповідальності виробника в дорожньо-транспортній пригоді тільки остання третя умова є спроможною. У зв`язку з тим, що для всіх випадків в даній справі потрібна перевірка виконання водієм Правил дорожнього руху, то питання розгляду недоліку рульового механізму як єдиної причини дорожньо-транспортної пригоди, не може бути об`єктивно вирішено без відповідей на питання виконання Правил дорожнього руху (т. 2 а.с. 88-97).

Окрім того ПІІ «Тойота-Україна» було надано до суду Висновок №ДА/35-15 експертного автотехнічного дослідження з приводу пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , ТОВ «Україно-німецьке підприємство «ДЕКРА Експерт» від 26 жовтня 2015 року експертів Головіна А. та Ярослав Ю. , яким встановлено, що для можливості отримання пошкоджень на автомобілі Toyota Land Cruiser 200 на висоті до 95 см з глибоким вдавленням до 6 см (на висоті 84 см) від стандартного металевого відбійника висотою до 80...85 см від рівня опорної поверхні, автомобіль має знаходитися в нахиленому на лівий борт стані (на початку перекидання на лівий борт), що вказує на втрату керованого стану та стійкості транспортного засобу. Навіть якщо уявити, що в колесо автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , практично в поперечному напрямку до площини обертання колеса занурився якийсь фрагмент металу (не вдаючись до ідентифікації та часу його проникнення в шину по відношенню до моменту ДТП), то для цього керовані колеса мали б бути повернуті вправо, що суперечить версії розвитку подій водія ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_1 про неможливість здійснювати поворот керма автомобіля Toyota Land Cruiser 200. Одноособовими діями водія автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_9 по перевищенню швидкісного режиму руху в складних дорожніх умовах (та можливо невірні прийоми керування), що суперечили вимогам п. 1.5, 2.3б) та 12.1 Правил дорожнього руху України створили спочатку небезпечну дорожню ситуацію, яка потім в результаті бездіяльності даного водія переросла в аварійну, внаслідок якої відбулося пошкодження автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 98-125).

Також не погоджуючись з результатами вказаних вище висновків судових експертів, представник відповідача надав суду Консультативний висновок спеціаліста ОСОБА_10 стосовно можливої причетності технічного стану гідропідсилювача керма автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д/н НОМЕР_2 , до втрати його керованості та наїзду на дорожній колісовідбійник на ділянці автодороги з поворотом від 26 жовтня 2015 року, який складено на замовлення ТОВ «Саміт Моторз Україна», та яким встановлено, що в рульовому керуванні автомобіля Toyota Land Cruіser 200 була виявлена несправність у гідропідсилювачі рульового механізму у вигляді руйнації сальника лівої камери гідроциліндру, що призвело до розгерметизації гідроприводу. Руйнація зазначеного сальника могла статися внаслідок дії ударного зусилля на лівий край рейки рульового механізму, яке виникло під час контакту лівого переднього колеса автомобіля з колісовідбійником, на який автомобілем був здійснений наїзд. Ударним, руйнуючим зусиллям, спрямованим під кутом по відношенню до вісі рейки, внутрішня частина сальника могла бути затиснута між валом рейки та сталевою пружиною і металевою вставкою сальника і при пересуванні рейки міг статися виявлений відрив фрагменту гуми, відрив фрагменту полімерної втулки і сталася деформація пружини.

Експертом вказано, що технічний стан рульового керування автомобіля Toyota Land Cruіser 200, д/н НОМЕР_2 , не причетний до його наїзду на колісовідбійник. Наїзд автомобіля Toyota Land Cruіser 200 на колісовідбійник, на повороті дороги з мокрою проїзною частиною, міг статися у зв`язку з діями водія по керуванню автомобілем. Для остаточного, категоричного висновку відносно встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія по керуванню автомобілем та настанням наїзду автомобіля на колісовідбійник, потрібно проведення додаткових експертних досліджень, під час яких потрібно визначити однозначно можливу допустиму швидкість руху автомобіля на даному повороті дороги з встановленням реального стану проїзної частини на час настання даної події (т. 2 а.с. 156-170).

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

22 квітня 2016 року за клопотаннями представника позивача Чорного О.В. про призначення додаткової автотехнічної експертизи судом по справі було призначено додаткову авто технічну експертизу, проведення якої доручено іншим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України (т. 3 а.с. 83-84, 85-89).

06 червня 2018 року за результатами проведення додаткової судової автотехнічної експертизи судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Юрченко О.О., Криловим С.С. та Юхименко А.В. було складено висновок №8805/16-52/8806/16-52/10709/18-52, яким встановлено, що експертами не було виявлено ознак недоліків виготовлення (заводського браку) валу рульової рейки в частині чистоти поверхні (шорсткості) у відповідності до наданої документації. Що ж стосується інших ознак недоліків виготовлення (заводського браку) валу рульової рейки, то слід відзначити, що у зв`язку з відсутністю конструкторської документації (інших вимог виробника до рульового валу) встановити експертним шляхом відповідність (невідповідність) даного валу заводським вимогам неможливо. В свою чергу, відповісти на питання чи відповідає встановленим в Україні державним стандартам чистота (шорсткість) поверхні рульового валу в місцях контакту рульового валу з ущільнюючими сальниками неможливо з тих причин, що нормативні акти України, які б регламентували саме шорсткість поверхні рульового валу, експертам невідомі.

Проте експерти вказали, що ймовірною причиною перелічених (виявлених) пошкоджень сальника була механічна дія об`єкта округлої в поперечному перерізі форми (торцевої частини валу рульової рейки). Враховуючи особливості конструкції рульової рейки виявлені пошкодження сальника не могли утворитись під час експлуатації (роботи) рульової рейки чи ДТП. Характер виявлених пошкоджень сальника свідчить про те, що вони утворювались після його виготовлення (найбільш ймовірно в процесі збирання рульової рейки), тобто дані пошкодження сальника не відносяться до заводського браку виготовлення саме сальника. Що ж стосується недоліків виготовлення (заводського браку) зруйнованого ущільнюючого сальника (манжета), то встановити їх (недоліків) наявність в рамках даного дослідження неможливо, оскільки експертам не були надані вимоги заводу-виробника до виготовлення даного манжету (не було надано конструкторської документації рульової рейки).

На питання «відмова рульового механізму відбулась до початку дії зовнішнього механічного впливу (удару) внаслідок зіткнення автомобіля з відбійником, чи після удару?» експерти дали відповідь, що в даному випадку відбулася відмова системи енергоживлення механізму рульового керування - гідропідсилювача. Тому вирішення даного питання в поставленій редакції позбавлене сенсу.

У випадку відмови роботи гідропідсилювача, за рахунок пошкодження сальника (манжета) та витоку робочого тіла (рідини) із магістралі системи енергоживлення механізму рульового керування, відбувається збільшення навантаження на рульовому колесі під час руху автомобіля.

Відмова гідропідсилювача могла відбутись як до моменту контактування, так і в момент контактування з відбійником. Встановлення причинного зв`язку між пошкодженням рульової рейки (пошкодженням сальника) та ДТП, в тому числі при умові дотримання водієм ПДР, з технічної точки зору, в категоричній формі неможливо, оскільки спрогнозувати всю послідовність причинно-діючих факторів в рамках даної експертизи неможливо (т. 3 а.с. 216-226).

Останній висновок зроблений з посиланням на ймовірність причин виявлених пошкоджень сальника, та неможливість в категоричній формі встановити причинний зв`язок між пошкодженням рульової рейки (пошкодженням сальника) та дорожньо-транспортною пригодою, що свідчить про наявність припущень у такому висновку.

За наданими до суду даними директора Українського гідрометеорологічного центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій, за оперативними даними метеорологічної станції Вишгород, що є репрезентативною для с. Ясногородка та с. Глібовка Вишгородського району Київської області погодні умови з 18.30 год. до 23.00 год. 01 червня 2014 року були хмарність 8 балів, температура повітря 18.0 тепла, помірний дощ, метеорологічна дальність видимості від 20 км до 04 км. Відносна вологість повітря від 80% до 96%, кількість опадів 4мм.(т. 1 а.с. 76)

Вказане узгоджується з вищевказаним висновком № 17410/14-52/244/15-52 від 09 вересня 2015 року виконаним судовими експертами Київського НДІСЕ МЮ України, за яким серед іншого зазначено про неможливість виключити, з технічної точки зору, що подолання даного повороту (де сталася дорожньо-транспортна пригода) могло бути здійснено в режимі регульованого (керованого) заносу.

Поряд з цим, за вищезазначеним Консультативним висновком ТОВ «Україно-німецьке підприємство «ДЕКРА Експерт» від 26 жовтня 2015 року, проходження повороту з неробочою системою гідравлічного посилення, не викликає ускладнень з погляду управління автомобілем, за умови руху в повороті зі швидкістю 80 км/год руху, яка на думку фахівців, є максимально допустимою, з точки зору безпеки руху, в даних умовах.

Судом встановлено і позивач цього не заперечував, що належний йому автомобіль Тойота Land Cruiser 200, обладнаний індивідуальним реєстратором подій EDR (Event Data Recorder). Допитаний районним судом, за участі перекладача - Фомічової О.О., громадянин Бельгії - ОСОБА_12 , який є фахівцем і має право складати висновок за наслідками зчитування інформації з реєстратора подій, повідомив про можливість зчитування даних реєстратора EDR автомобіля позивача з метою встановлення справжніх подій дорожньо-транспортної пригоди, проте позивач відмовився від проведення такого огляду і зчитування інформації з реєстратора подій, встановленого на його автомобілі (т. 3 а.с. 60-70).

Посилання представника позивача - адвоката Чорного О.В. в суді апеляційної інстанції на можливість внесення даних до цього реєстратора зацікавленими особами відповідача та відсутність ефективного контролю за діями фахівця який складатиме висновок за наслідками зчитування подій з реєстратора, не підтверджені будь-якими об`єктивними доказами можливості стороннього втручання у реєстратор без фіксації факту такого втручання, тому колегія суддів визнала їх неспроможними та відхилила (т. 4 а.с. 217-218).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши вищевказані обставини і докази в їх сукупності, колегія суддів погодилась з висновком районного суду, який був зроблений за наслідками повного та всебічного дослідження доказів по справі, про те, що позивачем не доведено наявності у автомобіля марки Тойота Land Cruiser 200, WIN: НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_2 конструктивного (істотного) недоліку, який робив би неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення та виник з вини виробника (продавця, виконавця) за наявності якого можливо було б зробити висновок, що наявність такого призвела до дорожньо-транспортної пригоди, а тому відповідно до положень закону відсутні правові підстави для задоволення вимог споживача.

Встановивши зазначені обставини, суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для замінити позивачу автомобіля марки Тойота Land Cruiser 200 на такий же або на аналогічний транспортний засіб з числа наявних, зобов`язання відповідача припинити реалізацію автомобілів марки та стягнення неустойки.

На підставі ст. 141 ЦПК України, відсутні підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 25 жовтня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова