Справа № 419/317/19
Провадження № 22-ц/810/451/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Луганської В.М.,

за участю секретаря Сінько А.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , відповідач - Відкрите акціонерне товариство «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження,

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області

на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 березня 2019 року,ухваленого Новоайдарським районним судом у складі: судді Іванової О.М. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про визнання права власності, який мотивував тим, що між позивачем та відповідачем ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора Єгоренкова К.О. 01 квітня 2017 року був укладений договір оренди нерухомого майна № 78, за умовами якого орендодавець ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора Єгоренкова К.О. передає орендарю - ОСОБА_1 в строкове користування майно, розміщене за адресою АДРЕСА_1 , на строк до 01.04.2019 року. Передача визначеного в договорі оренди майна орендодавцем орендарю відбулася за Актом прийому-передачі нерухомого майна від 01.04.2017 року. З цього часу позивач користується цим майном для своїх потреб.

Предметом вказаного договору оренди є об`єкт нерухомого майна: бригада № 2, розташований за адресою: смт Новоайдар Луганської області, вул. АДРЕСА_2 попередня назва - Октябрська), № 170б, до складу якого входять такі споруди: санпропускник А1 загальною площею 75,5 кв.м, склад С загальною площею 807,40 кв.м, навіс для техніки Н загальною площею 852,50 кв.м, огорожа З, ворота 1, ворота 2. Всі ці споруди належать відповідачу ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.11.2011 року, виданого виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради Луганської області на підставі рішення № 9/5 від 09.11.2011 року. Крім вказаних споруд за тією ж адресою були розташовані пташники № 1, № 4, № 5 , № 6 АДРЕСА_3 , які на даний час є руїнами.

ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» знаходиться в процесі ліквідації. Арбітражний керуючий ОСОБА_2 був призначений ліквідатором ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» постановою Господарського суду Луганської області у справі № 20/63б/2011 від 27.08.2012 року (пункт 5 резолютивної частини Постанови), і на даний час повноваження ОСОБА_2 як ліквідатора відповідача є чинними. Арешт на майно ВАТ «Новоайдарська птахофабрика не накладено (п. 7 резолютивної частини Постанови Господарського суду Луганської області у справі № 20/63б/2011 від 27.08.2012 року).

Відповідно до п. 4.2. Договору оренди № 78 орендар має право безперешкодно здійснювати перевірки стану майна щодо предмету договору та проводити ремонтні роботи.

За час користування об`єктом ОСОБА_1 за свій рахунок виконав у ньому такі ремонтні роботи: 1) у будівлі санпропускника - виконано заливку підлоги бетоном, замінено вікна на металопластикові; проведено вирівнювання, шпатлівку та пофарбування стін; проведено ремонт стелі; замінено електропроводку; 2) у будівлі складу - проведено ремонт покрівлі на площі 800 кв.м (відновлено практично зруйноване шиферне покриття); відремонтовано вхідні ворота; проведено ремонт асфальтного покриття бетоном. 3) у будівлі навісу - відновлено частково зруйноване шиферне покриття на площі 200 кв.м. Для виконання цих робіт були використані будівельні матеріали на загальну суму 68111,20 грн.

Крім того, за кошти позивача було проведено: інвентаризацію господарського двору по АДРЕСА_1 , за яку було сплачено 5500 грн; розробку технічної документації щодо інвентаризації земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 на суму 11496,35 грн; виконано оперативно-технічне обслуговування трансформатора працівниками ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на суму 1611,10 грн.

Загалом витрати позивача, пов`язані з ремонтом та утриманням об`єкта оренди становлять 86718,65 грн.

Ринкова вартість нерухомого майна, що є предметом договору оренди, станом на 26.10.2018 року становить 63142 грн.

Витрати позивача на ремонт об`єкта оренди перевищують його вартість.

Оскільки фактично в результаті проведених позивачем поліпшень створено новий об`єкт, це у відповідності до вимог ч. 4 ст. 778, ст. 328 ЦК України є підставою для визнання позивача власником вказаного орендованого майна.

Відповідач ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова К.О. вважав позов обґрунтованим та визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна бригада № 2 загальною площею 5527,10 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 : санпропускник (А1) загальною площею 75,50 м2, склад (С) загальною площею 807,40 м2, навіс для техніки (Н) загальною площею 852,50 м2, ворота 1, ворота 2, огорожа 3.

Рішення мотивоване доведеністю позивачем належним чином з огляду на вимоги ст. 81 ЦПК України своїх вимог, оскільки витрати позивача як орендаря на ремонт об`єкту оренди перевищують його вартість, фактично в результаті проведених позивачем поліпшень створено новий об`єкт, що є підставою для того, щоб стати власником орендованого майна згідно вимог ст. 328, ч. 1, 4 ст. 778 ЦК України, і обраний ОСОБА_1 спосіб захисту своїх майнових прав як «визнання права» передбачений статтею 16 ЦК України, а відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Перший заступник прокурора Луганської області, який не брав участі у розгляді справи, в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, яке не брало участі у розгляді справи, звернувся з апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи підстави свого звернення до суду з апеляційною скаргою, прокурор, посилаючись на положення ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», вказує, що таке звернення спрямоване на дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст. 8 Конституції України, задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання про розпорядження майном підприємства-банкрута з метою задоволення вимог кредитора, який є органом державної влади, оскільки відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 19.04.2019 року у справі № 20/63б/2011 у справі про банкрутство ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» замінено кредитора Старобільську об`єднану ДПІ Головного управління ДФС у Луганській області на Головне управління ДФС у Луганській області і згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, від 10.05.2019 року № 391555 загальна сума вимог вказаного кредитора становить 182820,29 грн.

Відтак, Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якого прокурором повідомлено листом від 10.05.2019 року № 05/2-16710вих.19 у відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» про намір звернутися до Луганського апеляційного суду в його інтересах зі скаргою, і вказаний орган повідомив про відсутність у нього законодавчо врегульованих підстав для звернення до суду апеляційної інстанції.

Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави полягає в тому, що визнання за ОСОБА_1 права власності на належне ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» нерухоме майно, яке підлягає реалізації під час ліквідаційної процедури з метою задоволення вимог кредиторів, за наявності непогашеного боргу перед кредитором ГУ ДФС у Луганській області призводить до порушення економічних інтересів держави в особі вказаного суб`єкта владних повноважень.

Незаконність рішення полягає в неправильному застосуванні норм матеріального права ст. 16, 328, 778 ЦК України, ст. 23, 26, 29, 30 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону України від 30.06.1999 № 784 XIV) та порушенням норм процесуального права ст. 5, 19, 81, 89, 175, 263-265 ЦПК України, а також у порушенні правил предметної та суб`єктної юрисдикції.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 321, 328, 778 ЦК України дійшов помилкового висновку про наявність у позивача підстав для набуття права власності на оспорюване майно у зв`язку зі здійснення позивачем витрат на його поліпшення; судом не взято до уваги, що спірні правовідносини врегульовуються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та не надано належної оцінки діям ліквідатора ОСОБА_2 , який не вживав заходів по забезпеченню збереження майна банкрута та переходу на нього права власності, визнав позов про визнання права власності, чим порушив вказані вимоги Закону і що призвело до вибуття із власності боржника нерухомого майна, яке підлягає включенню до ліквідаційної маси та реалізації з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому законом порядку.

Поза увагою суду залишилось те, що після визнання ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» банкрутом ліквідатор ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір оренди нерухомого майна № 78 від 01.04.2017 року, пунктом 2.2. якого визначено, що передача майна у користування не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на це майно.

Суд задовольнив позов про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно загальною площею 5527,10 кв.м на підставі звіту про незалежну оцінку об`єктів загальною площею 1735,40 кв.м, у зв`язку із чим вартість оспорюваного майна є недоведеною та заниженою.

Враховуючи вказані порушення інтересів держави та бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виключні підстави для захисту інтересів держави в особі ГУ ДФС у Луганській області, порушення судом вимог предметної та суб`єктної юрисдикції, просив скасувати рішення, закрити провадження у справі та стягнути судові витрати з позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просив закрити апеляційне провадження, оскільки прокурором у порушення ч. 3 ст. 56 ЦПК України не обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, не зазначено причин та не надано доказів неможливості здійснення ГУ ДФС у Луганській області самостійного захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Від ліквідатора ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» Єгоренкова К.О. надійшов відзив, в якому зазначено, що апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області підтримує та вважає її обґрунтованою.

Від першого заступника прокурора Луганської області надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу від позивача ОСОБА_1 , в яких зазначено, що висновки позивача щодо відсутності підтвердження підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді є безпідставними та не знаходять матеріального і нормативного підтвердження.

Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019 року головуючим у справі визначено суддю Назарову М.В., склад колегії Кострицький ОСОБА_3 .В., Луганська В.М.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 30 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області та ухвалою суду від 11 червня 2019 року справа призначена до розгляду на 18 липня 2019 року об 11-й.

18 липня 2019 року слухання справи відкладено на 06.08.2019 року на 12-ту за клопотанням про перенесення судового засідання від позивача ОСОБА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 року замінено суддю Кострицького В.В. у зв`язку із перебуванням у відпустці на суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року зупинено апеляційне провадження у справі № 419/317/19 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про визнання права власності до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

30 вересня 2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц, якою касаційну скаргу заступника прокурора Сумської області задоволено. Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3 жовтня, з 7 по 11 жовтня 2019 року головуючий у справі (суддя-доповідач) Назарова М.В. перебувала у відрядженні.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року поновлено провадження у справі та справу призначено до апеляційного розгляду на 25 жовтня 2019 року о 10.30 год.

В судовому засіданні представник прокуратури Луганської області підтримав скаргу, представник позивача заперечував проти її задоволення.

Позивач, представник відповідача арбітражний керуючий Єгоренков К.О., представник ГУ ДФС у Луганській області, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися, що у відповідності до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 2 ЦК передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 ЦК набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Одним із таких органів є прокуратура, на яку покладено функції представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 зазначеного Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 3 статті 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справи за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 наголосив, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналіз наведеного законодавства у взаємозв`язку дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в цивільних судах, в тому числі апеляційне оскарження судових рішень, стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Зміст частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» свідчить про те, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора Єгоренкова К.О. 01.04.2017 року був укладений договір оренди нерухомого майна № 78 (а.с. 7), за умовами якого орендодавець (ВАТ «Новоайдарська птахофабрика») в особі ліквідатора Єгоренкова К.О. передає орендарю - ОСОБА_1 в строкове користування майно, розміщене за адресою АДРЕСА_1 , на строк до 01.04.2019 року. Передача визначеного в договорі оренди майна орендодавцем орендарю відбулася за Актом прийому-передачі нерухомого майна від 01.04.2017 року (а.с. 8).

Спірне майно належить Відкритому акціонерному товариству «Новоайдарська птахофабрика» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради Луганської області від 09.11.2011 року № 9/5 (а.с. 14).

Постановою господарського суду Луганської області від 27.08.2012 року у вказаній справі боржника ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Єгоренкова К.О. На даний час повноваження ОСОБА_2 як ліквідатора ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» є чинними, що підтверджується текстом Ухвали Господарського суду Луганської області у справі № 20/63б/2011 від 07.11.2016 року та Ухвалою від 20.02.2017 року. Арешт на майно ВАТ «Новоайдарська птахофабрика не накладено (п. 7 резолютивної частини Постанови Господарського суду Луганської області у справі № 20/63б/2011 від 27.08.2012 року) (а.с. 46-49, 50-52, 34-42).

Відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 19.04.2019 року у справі № 20/63б/2011 про банкрутство ВАТ «Новоайдарська птахофабрика» замінено кредитора Старобільську об`єднану ДПІ Головного управління ДФС у Луганській області на Головне управління ДФС у Луганській області і згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, від 10.05.2019 року № 391555 загальна сума вимог вказаного кредитора становить 182820,29 грн.

Відповідно до статей 4, 20 (далі - ГПК України) у редакції, чинній на час розгляду справи судом, господарським судам підвідомчі справи про банкрутство, розгляд яких здійснюється у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Господарським судам також підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Доводи апеляційної скарги на те, що справа повинна розглядатися у порядку господарського судочинства, оскільки ухвалою господарського суду Луганської області від 27.08.2012 року у справі № 20/63б/2011 визнано банкрутом власника спірного майна ВАТ «Новоайдарська птахофабрика», є помилковими.

На час розгляду вказаної справи визначення юрисдикції справи щодо юридичної особи, стосовно якої порушено провадження про банкрутство, було врегульовано статтею 10 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343/XII) та пунктом 7 статті 12 ГПК України.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом і застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів передбачені Законом № 2343-XII.

У зв`язку з набранням чинності 19 січня 2013 року (за винятком окремих положень) Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 4212-VI) Закон № 2343-XII викладено в новій редакції.

Згідно з пунктом 7 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343/XII у редакції Закону № 4212-VI статтю 12 ГПК України доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Законом України від 2 жовтня 2012 року № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань» (який набрав чинності одночасно із Законом № 4212-VI) розділ Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII у редакції Закону № 4212-VI доповнено пунктом 11, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи у спорах фізичної особи з майновими вимогами до боржника, суди повинні враховувати положення пункту 11 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII, вимоги статті 15 ЦПК України, статті 12 ГПК України (в редакції законів, що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин) та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника.

Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції цих спорів.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 456/20/26-ц, від 26 червня 2018 року у справі № 372/3584/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17, від 3 квітня 2019 року (провадження № 14-107цс19) та інших, і підстав для відступу від нього не вбачається.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду, зокрема у справі № 552/2191/17 ВП ВС, дійшла висновку, що зазначений спір підлягав розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд має враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, установленою є практика Великої Палати Верховного Суду про те, що положення Закону про банкрутство у новій редакції згідно з пунктом 11 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4212-VI не можуть бути застосовані до справ про банкрутство, провадження в яких порушено до 19 січня 2013 року, якщо на цю дату господарським судом ухвалено постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, і у теперішній справі відповідача визнано банкрутом 27.08.2012 року, то судом не порушено правила предметної підсудності.

Особа, в інтересах якої прокурор звертається з апеляційною скаргою - ГУ ДФС у Луганській області, є членом комітету кредиторів та входить до складу кредиторів боржника-банкрута з розміром загальних вимог 182820,29 грн. (а.с. 93-96).

З огляду на вимоги п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України, що ГУ ДФС у Луганській області є територіальним органом ДФС України та відповідно контролюючим органом, права якого передбачені статтею 20 ПКУ України і у якого відсутні законні підстави для оскарження рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.03.2019 року у справі № 419/317/19, оскільки згідно ч. 8 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» таким правом наділений лише комітет кредиторів, звернення прокурора з теперішньою скаргою з необхідністю захисту інтересів держави у спірних правовідносинах є не тільки законним його правом, а й обов`язком здійснити захист таких інтересів.

Щодо доводів скарги прокурора про неправильне застосування судом норм матеріального права під час задоволення позову, колегія суддів погоджує його з огляду на таке.

Правом власності, згідно з вимогами частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У статті 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Законом передбачено право наймача поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця (частина перша статті 778 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої вказаної норми якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Системний аналіз наведеного законодавства дає змогу зробити висновок про те, що створення нового об`єкту нерухомого як якісно нової речі має бути підтверджено лише належними доказами, якими є докази введення його в експлуатацію, і проведені такі поліпшення мають бути лише за згодою наймодавця.

В порушення вимог процесуального законодавства щодо диспозитивності та змагальності сторін (частини перша статті 13 ЦПК та частина третя статті 12 ЦПК), обов`язку доказування та подання доказів (частина перша статті 81 ЦПК) позивач вказаних доказів не надав, натомість згідно п. 2.2. договору оренди нерухомого майна від 01.04.2017 року передача майна у користування не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на спірне майно.

Докази погодження із орендодавцем проведення поліпшень орендованого майна позивачем не надано, а проведена ним інвентаризація спірного нерухомого майна не замінює собою введення об`єкту до експлуатації у разі створення якісно нової речі.

Оскільки у даному випадку створення позивачем нової речі (новоствореного нерухомого майна) як результату поліпшення орендованого майна не відбулося, оскільки вказане майно не було введене в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку, що принципово виключає можливість набуття права власності на таке нерухоме майно на підставі частини 4 статті 778 ЦК України, суд помилково застосував вказаний закон до виниклих правовідносин та дійшов неправильного висновку про задоволення позову.

Крім того, суд не перевірив визнання позову відповідачем арбітражним керуючим Єгоренковим Кирилом Олеговичем у відповідності до вимог частини четвертої статті 206 ЦПК України на предмет того, чи не суперечить таке визнання закону або чи не порушує воно права, свободи чи інтереси інших осіб з огляду на вимоги статті 41 ЗУ 2343-XII «Повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії» та статті 20 вказаного закону, що регулює визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника, що призвели до зменшення ліквідаційної маси банкрута.

З огляду на встановлені фактичні обставини, колегія суддів погоджує доводи апеляційної скарги прокурора про те, що права та охоронювані законом інтереси позивача не були порушені, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

Відзив позивача на апеляційну скаргу про необхідність закриття апеляційного провадження є помилковим, оскільки прокурором у відповідності до вимог ч. 3 ст. 56 ЦПК України належним чином обґрунтовано порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та зазначено причини і надано докази неможливості здійснення ГУ ДФС у Луганській області самостійного захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Наведене неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, відповідно до пунктів 3,4 частини першої статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Луганської області слід стягнути сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області задовольнити частково.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 березня 2019 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства «Новоайдарська птахофабрика» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Єгоренкова Кирила Олеговича про визнання права власності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Луганської області на розрахунковий рахунок прокуратури Луганської області № 0839, банк ДКСУ м. Київ МФО 820172, судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 29 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: