Справа №329/172/19
Провадження № 2/329/136/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Ломейка В.В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чернігівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, посилаючись на наступне.

ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. на підставі договору б/н від 21.03.2012р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті АТ КБ «Приватбанк», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу кредит згідно з договором, в свою чергу відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за відсотками, пенею, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто не виконав договірні зобовязання.

Відповідач станом на 16.01.2019 має заборгованість на суму 11 561 грн. 63 коп., яка складається з наступного:

2853 грн. 30 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом,

7681 грн. 59 коп. - заборгованість зі сплати пені,

500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина),

526 грн. 74 коп. - штраф (відсоткова складова).

Оскільки в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором відповідачем не сплачена, позивач просить суд її стягнути.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 04.03.2019р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача, ОСОБА_2 не зявилася, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи без її участі, а також не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 34).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області (а.с.40). Про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, правом надання відзиву не скористався.

Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, обєктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.03.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач (банк) і ОСОБА_3 (клієнт) укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний договір складається із анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.8-9), Умов і Правил надання банківських послуг (а.с.10-24).

Згідно із п.2.1.1.2.1 Умов і Правил надання банківських послуг для надання послуг банк видає клієнтові карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

На підставі п.1.1.1.76 Умов і Правил надання банківських послуг платіжні карти використовуються як засіб для безготівкових розрахунків за товари та послуги, для перерахування коштів з картрахунків на рахунки інших осіб, а також як засіб для отримання готівки в касах банку, фінансових установах, через банкомати і здійснення інших операцій, передбачених угодою сторін.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрачання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.2.1.1.12.2 Умов і Правил надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн. + 5 % від позову).

Відповідно до розрахунку, наданого банком, станом на 16.01.2019 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 11 561,63, а саме: 2853,30 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом, 7681,59 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 526,74 грн. штраф (процентна складова).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Нормами цивільного процесуального закону визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спору.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наданого позивачем до справи розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 складається із заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, заборгованості за пенею і нарахованих штрафів. Заборгованість за отриманим кредитом відсутня. Однак, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг проценти нараховуються за користування кредитом, тобто на тіло кредиту. Однак, з розрахунку не вбачається, що у ОСОБА_3 є заборгованість за тілом кредиту. При цьому відсотки нараховуються на заборгованість за кредитом.

Тобто, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором не відповідає вимогам Умов і Правил надання банківських послуг. Так, пунктом 2.1.1.4.10 Умов і Правил надання банківських послуг визначено, що кошти, отримані від позичальника для погашення заборгованості по кредиту, насамперед направляються для погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8.1 і 2.1.1.16.1 Умов, далі комісії, далі пені згідно розділів 2.1.1.12.6.1 Умов, далі відсотків по овердрафту, тіла овердрафту, далі штрафів згідно розділів 2.1.1.12.6.2 і 2.1.1.12.7.4 Умов, далі простроченого тіла кредиту, далі відсотків до сплати по кредиту, далі тіла кредиту до оплати, частина суми спрямовується на погашення заборгованості за Кредитом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог (наявність кредитної заборгованості у відповідача).

Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.610, 611, 612, 617, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 247 ч.2, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Ломейко