Провадження № 2/201/1196/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

14.11.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 30.11.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено у підготовче засідання (а.с.№14).

19.12.2018р. ухвалою суду було зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення 6 (шість) місяців (а.с. №30). Підготовче засідання у справі проведено 19.12.2018р. відповідно до вимог ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України (а.с.№29).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.06.2019р. було поновлено провадження у справі та призначено по справі судове засідання (а.с. №35).

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 28.02.2009р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 111. Від спільного шлюбу, мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В заяві до суду від 17.12.2018р. зазначив, що сімейні стосунки остаточно припинені між сторонами в жовтні 2018р. (а.с. № 23)

В наданій до суду 28.10.2019р. заяві позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, шлюб розірвати, повідомив, що сімейні відносини між ними припинені з причини розбіжностей в поглядах на подружні відносини, відсутності взаєморозуміння. Також просив розглянути справу за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами Повідомив, що строк для примирення, який було надано судом, результату не надав, примирення між ним та відповідачкою не відбулось, повідомив, що не наполягає на стягненні судових витрат з відповідачки (а.с. №54).

Відповідачка та її представник в судові засідання, які були призначені на 25.09.2019р. та 28.10.2019р. двічі поспіль не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток і на адресу відповідачки і на адресу її представника, крім того, сповіщались за допомогою sms-повідомлення про дату розгляду справи (а.с. №38, 47, 48-49, 50, 51).

Отже відповідачка та її представник вважаються такими, що повідомлені належним чином про дати розгляду справи.

До суду, двічі поспіль від представника відповідачки - адвоката Бабенко О.А. (діє на підставі ордеру серія ДП №1861/000021 та договору про надання правової допомоги від 28.11.2018р. - а.с. №19) та особисто відповідачки на судове засідання 25.09.2019р. надходили заяви про відкладення судового розгляду по причині зайнятості представника в інших судових процесах без долучення документів, які б підтверджували повноваження її як представника по зазначеним справам (а.с. №41, 43, 52). Про причини неявки в судове засідання 28.10.2019р. відповідачка ОСОБА_2 суд не повідомила.

Ухвалою суду від 28.10.2019р. (ухваленою без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) було відмовлено представнику відповідачки - адвокату Бабенко О.А. у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи (а.с. №56).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Підстав для винесення по справі заочного рішення немає, оскільки відсутня сукупність умов для винесення заочного рішення передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України (з заяви від 19.12.2018р. вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає - а.с. № 24-25). Така її позиція була судом врахована при винесенні ухвали від 19.12.2018р. про надання строку для примирення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 28.02.2009р. сторони зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 111 (а.с. №5).

Від даного шлюбу мають двох доньок: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. №6, 26).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через розбіжності в поглядах на подружні відносини, відсутність взаєморозуміння, сторони з жовтня 2018р.

Суд зазначає саме цей період припинення шлюбно-сімейних стосунків, оскільки в позовній заяві до суду, яка датована 14.11.2018р., позивач зазначав, що на період подачі позову до суду, стосунки між подружжям припинені, і ці твердження (щодо періоду) відповідачкою у заяві до суду від 19.12.2018р. спростовані не були. В цій заяві відповідачка зазначила лише те, що розлад в сімейних стосунках носить тимчасовий характер (а.с. № 24-25).

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що максимально можливий строк для примирення, наданий сторонам результату не надав, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами не відновилися протягом року (позов подано 14.11.2018р.), одна з доньок вже є повнолітньою, позивач від позову не відмовився, а навпаки, наполягає на його задоволенні, суд дійшов висновку про те, що родина розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору, в розмірі 704грн. 80коп., оскільки позивач у своїй заяві до суду від 28.10.2019р. просив не стягувати з відповідачки понесені ним судові витрати (а.с. №54).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.02.2009р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 111 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити « ОСОБА_2 ».

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.