Справа № 485/1093/19
Провадження № 2/485/641/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до органу приватизації при Снігурівській міській раді Миколаївської області, про визнання права на приватизацію, зобов`язання провести приватизацію квартири за відсутністю ордера,

встановив:

В липні 2019 року позивач звернувся з позовом до органу приватизації при Снігурівській міській раді Миколаївської області, яким просив визнати за ним право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідача провести приватизацію житла за відсутності ордеру.

Свої вимоги мотивував тим, що з 02 червня 1988 року він зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка є комунальним майном Снігурівської міської ради. Вказана квартира у 1971 (1972) році надавалася у постійне коритування його батьку ОСОБА_3 та членам його сім"ї: матері ОСОБА_4 й позивачу, житлово-експлуатаційним органом радгоспу "Снігурівський//"Птахофабрика". Після смерті батьків, позивач залишився проживати у вказаній квартирі. У квітні 2018 року вирішив скористатися правом на безоплатну приватизацію житла, проте відповідачем йому було відмовлено за відсутності ордеру на спірну квартиру. Дії органу приватизації вважає незаконними, у зв"язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення (вх.№7493/19-вх. від 30.10.2019р.)

Представник відповідача у своїй заяві також просив про проведення судового засідання в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (вх.№ЕП-1896/19-вх. від 28.10.2019р.).

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що за даними будинкової книги, ОСОБА_3 , 1942 року народження, з 1981 року зареєстрував своє місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 , де і проживав до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області 04 жовтня 2005 року, актовий запис №238), разом з дружиною та матір`ю позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 15 квітня 1994 року Снігурівським районним відділом ЗАГСу, актовий запис №61).

З 02 червня 1988 року за адресою: АДРЕСА_2 посвідчено реєстрацію місця проживання позивача, про що свідчать копія паспорта позивача серії НОМЕР_3 , виданого 03 жовтня 1996 року Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області, та довідка про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Снігурівської міської ради від 27 червня 2019 року №609.

Як вбачається з копії архівної довідки від 27 лютого 2018 року №09/16/3.7/Д, документи, що містять дані щодо приватизації, у тому числі і приватизації спірної квартири ОСОБА_3 в архівному секторі Снігурівської райдержадміністрації за 1971-1995 роки відсутні.

10 липня 2018 року на вказану квартиру виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №561.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18 липня 2018 року, право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

Згідно акта депутата Снігурівської міської ради ОСОБА_5 Н ОСОБА_6 . від 05 червня 2018 року позивач з дня смерті батька і по теперішній час продовжує володіти вказаною квартирою та утримує її. Вказане також підтверджується і довідкою про склад сім`ї, виданою КП "Снігурівський благоустрій" 27 червня 2019 року №39, наймачу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 В ОСОБА_8 - позивачу у справі.

Згідно з довідкою, наданою начальником КП "Снігурівський благоустрій" Мамоненко Л.Є., багатоквартирний будинок по АДРЕСА_3 перебуває на балансі КП "Снігурівський благоустрій" та балансова вартість будинку складає 10842,73грн.

Листом міського голови від 18 квітня 2018 року №48/01-100 (а.с.12), позивачу для приватизації квартири АДРЕСА_3 рекомендовано звернутися до органу приватизації.

З метою приватизації вищезазначеної квартири позивач звернувся до органу приватизації при Снігурівській міській раді. Згідно з відповіддю голови Снігурівської міської ради Голоблі Л. від 10 липня 2019 року №791/01-2.5 на ім`я адвоката Макарова В.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , позивачу видано довідку на підтвердження невикористання громадянином ОСОБА_1 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, та відмовлено у видачі копії ордера або дублікату ордера на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки ордер не зберігається у Снігурівській міській раді.

Відповідно до листа начальника КП "Снігурівський благоустрій" Мамоненко Л.Є. від 12 липня 2019 року №151, КП "Снігурівський благоустрій" не є правонаступником житлово-експлуатаційних організацій ЖЕК, у зв`язку з чим не має жодних документів, пов`язаних з обліком житлових прав громадян при прийнятті на баланс житлового фонду м.Снігурівка та є не уповноваженим органом з видачі або зберігання ордерів на житло.

Враховуючи вищевикладене, позивач не має можливості скористатись своїм правом на приватизацію квартири, оскільки йому відмовлено в отриманні відповідного дозволу за відсутності ордеру на житло.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон), чинного у редакції на момент звернення позивача з заявою про приватизацію, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач є органом, уповноваженим на передачу квартир громадянам у приватну власність в порядку приватизації і при здійсненні процедури передачі приватизації керується, зокрема, «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396.

Вказаним Положенням передбачено, що до переліку документів, зазначених у його пункті 18, громадянами має бути поданий ордер на житлове приміщення, яке вони виявили намір приватизувати. Проте, у разі відсутності ордера у особи, даний нормативно-правовий акт не містить вказівок, яким чином має діяти орган, уповноважений на передачу квартир у власність громадян шляхом приватизації.

Відповідно до ст.58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення»), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Статтями 70, 72 Постанови від 11.12.1984 № 470 визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Отже, судом встановлено, що позивач у справі на законних підставах вселився у квартиру АДРЕСА_1 , в якій мешкає з 02 червня 1988 року, тобто протягом тривалого часу, спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а тому суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що він має право на отримання житла у приватну власність.

За такого, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимим доказами порушення його прав відповідачем, які підлягають захисту в судовому порядку, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до органу приватизації при Снігурівській міській раді Миколаївської області про визнання права на приватизацію, зобов`язання провести приватизацію квартири за відсутністю ордера - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Орган приватизації при Снігурівській міській раді Миколаївської області вжити заходів по приватизації квартири АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру на вказану квартиру, на умовах, передбачених законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2019р.

Суддя