233 № 233/6839/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, в якому просив розірвати шлюб, укладений 19 вересня 2009 року, актовий запис № 674 від 19 вересня 2009 року складений відділом реєстрації актів цивільного стану київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що спільне проживання подружжя припинило з 2017 року у звязку зі сварким, що виникали через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Все це призвело до втрати почуттів, взаємоповаги та взаєморозуміння. Від спільного проживання подружжя має малолітнього сина ОСОБА_4, 27 листопада 2017 року, який залишиться проживати з матірю, та на утримання якого позивач здійснює матеріальну допомогу. Сумісно нажите майно буде розділено в добровільному порядку, тому на час розгляду справи про розірвання шлюбу спір з цього приводу відсутній. Вважає, що збереження сімї є неможливим, тому просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, судові витрати залишити за позивачем.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 28.03.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 19 вересня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 674 від 19 вересня 2009 року, дошлюбне прізвище дружини «Рожкова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-НО № 189532, виданим 19 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області.
Від спільного проживання подружжя має малолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження І-НО № 760524, виданого 27.11.2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
Згідно із ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка ОСОБА_3
Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне.
Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.
Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить інтересам чоловіка ОСОБА_3, що має істотне значення.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 289, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 19 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 674 від 19 вересня 2009 року, - розірвати.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя