Справа № 459/5506/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/811/2754/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила видати дублікат виконавчого листа № 459/5506/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2014 року до повноліття дитини.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що вказаний виконавчий лист був пред`явлений нею до виконання, але у зв`язку із добровільним виконанням боржником своїх зобов`язань за її письмовою заявою виконавче провадження було закрите, однак оригінал виконавчого листа від державного виконавця їй не надходив. На даний час боржник припинив добровільно сплачувати аліменти (а.с. 2-4).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні вище згаданої заяви відмовлено (а.с. 29-30).

Дану ухвалу оскаржила заявниця ОСОБА_1

Апелянт просить ухвалу скасувати та задовольнити її заяву про видачу дубліката виконавчого листа, покликаючись на порушення норм процесуального права.

Звертає увагу на те, що статтею 31 Закону України „Про виконавче провадження встановлено, що належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, однак будь-які докази про отримання нею від відділу державної виконавчої служби оригіналу виконавчого листа є відсутніми (а.с. 37-40).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 1 ст. 82 ЦПК України що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Пунктом 17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.05.2016 року, виконавчий лист № 459/5506/15-ц, виданий 12.05.2015 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 23.12.2014 року до повноліття дитини було повернуто стягувачу ОСОБА_1 (а.с. 24).

За змістом частини 1 статті 31 Закону України „Про виконавче провадження в редакції, яка була чинною на час винесення 25.05.2016 року державним виконавцем вище згаданої постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві (разом з цим виконавчим документом) надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заявниця ОСОБА_1 в поданій до суду заяві заперечує отримання нею від ВДВС оригіналу виконавчого листа, дублікат якого вона просить видати суд.

Відмову у задоволенні цієї заяви суд обгрунтовує тим, що „заявником не подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин втрати виконавчого документа.

В той же час, вище згадане цивільне процесуальне законодавство не пов`язує видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа з „обставинами його втрати, а пов`язує таку видачу лише зі строком, встановленим для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У вище згаданій постанові державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.05.2016 року зазначено, що повернутий виконавчий лист може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 09.07.2032 року (а.с. 24), а відтак строк, встановлений для пред`явлення цього виконавчого документа до виконання, не закінчився.

Частиною 5 статті 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (п.3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п.4).

Вважаючи необхідним встановити „обставин втрати виконавчого документа, суд не роз`яснив присутньому в судовому засіданні представнику заявниці, які саме (на думку суду) „обставин підлягають встановленню і якими саме „належними та допустимими доказами ці „обставини можуть бути підтвердженими.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала судом винесена передчасно та з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, внаслідок чого заявницю фактично було позбавлено права на отримання присуджених їй судом аліментів на утримання малолітньої дитини, а відтак ця ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.6, 379 п.п. 1, 4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2019 року скасувати і направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 28 жовтня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.