Справа № 373/481/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2019 р. Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Рева О.І., розглянувши позовну заяву

Першого заступника Бориспільської місцевої прокуратури М. Ульмера, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та державного підприємства Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про визнання недійсним розпорядження та визнання недійсним державної реєстрації права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із даною позовною заявою в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та державного підприємства Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та просить:

1.Визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, захистивши право.

2.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

3.Визнати недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 29.12.2012 №841 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області.

4.Визнати недійсним державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,9999 га з кадастровим номером :02:014:0757 за ОСОБА_1 згідно рішення Реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2013 № 313970.

5.Визнати недійсним державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1 га з кадастровим номером :02:014:0756 за ОСОБА_2 згідно рішення Реєстраційної служби Переяслав- Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.02.2013 № 317727.

6.Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бул. ОСОБА_3, 27/2) судовий збір за наступними реквізитами: отримувач - прокуратура Київської області; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ; МФО - 820172; рахунок отримувача - 5641.

Ознайомившись із змістом позовної заяви, копіями доданих до неї документів, судом встановлено, що даний позов не може бути прийнятий до розгляду з огляду на наступні недоліки.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.185 ЦПК України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються така функція як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Частиною 3 статті 23 вищевказаного Закону встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, повязаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських обєднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 статті 23 цього ж Закону визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобовязаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного субєкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або субєктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому субєкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності субєкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

На противагу цьому, керівник Бориспільської місцевої прокуратури Київської області не вказав підстави для такого представництва.

Прокурор не подав належних та допустимих доказів про те, що Київська обласна державна адміністрація, державне підприємство Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп чи його засновник Управління агропромислового розвитку Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації не здійснюють або неналежним чином здійснюють відповідні повноваження.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1311 Конституції України в ОСОБА_3 діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Роль прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з дотриманням вимог процесуального закону, та зобовязаний надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) повинен визначити, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві (заяві) необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99).

Право подавати позов (заяву) прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Саме лише посилання в заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для прийняття судом цієї заяви та ухвалення рішення по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні субєкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного субєкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним субєктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним субєктом звернення до суду і замінювати належного субєкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналіз частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного субєкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від субєкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Крім того, відповідно до пункту 5 статті 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Пункт 3 частини першої статті 1311 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Суд вважає, що наведені прокурором обґрунтування щодо наявності підстав для такого представництва, а саме: бездіяльність Київської обласної державної адміністрації, державного підприємства Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп щодо повернення спірних земельних ділянок з користування відповідачів фізичних осіб по справі, не є достатньою підставою для звернення до суду в інтересах держави саме прокурора.

Крім того, не зазначено причин неможливості позивачами, які є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, самостійно здійснювати захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Окрім того, слід звернути увагу на той факт, що згідно наданих прокурором письмових доказів ДП Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп перебуває в стані припинення, а тому має бути зазначене вірне найменування особи, що здійснює припинення юридичної особи і є його ліквідатором. Також, слід звернути увагу на те, що докази мають бути подані разом із позовною заявою, а частина поданих доказів є неналежної якості, що унеможливлює відтворення їх змісту.

В цілому, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

За таких обставин, керуючись ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Першого заступника Бориспільської місцевої прокуратури М. Ульмера, в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації та державного підприємства Переяслав-Хмельницький державний агролісгосп до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним розпорядження та визнання недійсним державної реєстрації права власності на земельні ділянки залишити без руху і надати прокурору строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.І.Рева