Справа № 749/175/19
Номер провадження 2/749/140/19
"01" квітня 2019 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Шаповал З.О.
секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу №749/175/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 територіальної громади в особі ОСОБА_1 міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-
У лютому 2019 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 територіальної громади в особі ОСОБА_1 міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом на;
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.01.2015 року помер дідусь позивача ОСОБА_3, який на день смерті проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, який склав заповіт за умовами якого заповів позивачу та ОСОБА_4 все своє майно в рівних частинах. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається зі спірних земельних ділянок. ОСОБА_4 у державного нотаріуса оформила свою частку у спадщині, а позивач не може цього зробити в силу відсутності оригіналу державного акту серії ІІ-ЧН №031813 від 20.12.2001 року, що посвідчує право власності на земельні ділянки у звязку з чим нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Позивач в судове засідання не з"явився. Просить розглянути справу за його відсутності.
Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради проти позову не заперечує. Просить розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнають.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
У справі встановлено, що 27.01.2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 246385 виданим виконкомом Кучинівської сільської ради Щорського району Чернігівської області (а.с.10), який був зареєстрований та постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).
За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчений секретарем Кучинівської сільської ради Щорського району Чернігівської області 04.07.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №23, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (позивачу) в рівних частинах кожній (а.с.14).
Встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3, з ним за однією адресою була зареєстрована ОСОБА_2 (позивач), а тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України(а.с.20).
Згідно спадкової справи №110/2015, яка заведена до майна померлого 20.01.2015 року ОСОБА_3, що 21.10.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.44). 18.01.2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 18.01.2018 року державним нотаріусом ОСОБА_1 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки у зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. З мотивів постанови вбачається, постанова прийнята у зв`язку з відсутністю у спадковій справі правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку (а.с.54,15).
Як встановлено у справі у Позивача відсутній оригінал належного правовстановлюючого документа на спірні земельні ділянки є тільки його копія (а.с.16,17). Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» (а.с.18) де зазначено, що загублений державний акт серії ІІ-ЧН №031813 на право приватної власності на землю на ім"я ОСОБА_3 вважати недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У справі встановлено, що внаслідок відсутності у позивачки правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за заповітом або законом.
Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).
Статею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування.
Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
На підставі наведеного та керуючись ст.. ст..1225, 1297, 1218, 392, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 384, 20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал