Справа № 309/1860/17
Провадження № 2/309/242/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Савицький С.А.

за участю секретаря судових засідань Данило І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ; третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про відібрання і визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради, в якій просить суд постановити рішення, згідно якого визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривен) на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син, ОСОБА_5 . Його смерть зареєстровано відділом ЗАГС Адміністрації МО Ломоносовський муніципальний район Ленінградської області, Російська Федерація (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 12.05.2014р.). На день своєї смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Після смерті батька діти залишилися на вихованні невістки ОСОБА_2 . Деякий час вони постійно проживали з матір`ю, стосунки у дітей з матір`ю були хорошими. Однак з часом діти все частіше стали приходити до позивачки і залишатися на тривалий час.

З 2016 року діти проживають у сім`ї позивачки постійно, перебувають на повному її утриманні. Спочатку вони проживали по АДРЕСА_4 , а на даний час у зв`язку із подорожчанням комунальних послуг, які позивачка невзмозі сама оплатити, переїхали проживати у будинок дочки позивачки за адресою АДРЕСА_2 , де проживають і по теперішній час. Позивачка повністю опікується дітьми, утримує їх фінансово, годує, купляє одяг, збирає до школи. Слідкує за їхнім моральним та фізичним розвитком. Відповідачка життям власних дітей не цікавиться.

Декілька разів позивачка просила від неї кошти для задоволення матеріальних потреб дітей, але вона відмовлялася, посилаючись на те, що ніде не працює.

Діти категорично відмовляються проживати разом з матір`ю. Причиною вказують небажання проживати разом з нею та її співмешканцем, а також неприйняття її аморального способу життя.

Користуючись своїм правом, визначеним ст.29 ЦК України щодо вільного вибору місця проживання, у квітні 2017 року внук позивачки ОСОБА_4 зареєстрував своє місце проживання по АДРЕСА_2 самостійно. Питання щодо місця проживання внучки ОСОБА_3 , яка зараз має повні 11 років залишається не вирішеним.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про відібрання і визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення моральної шкоди.

Посилається на те, що відповідачка самовільно змінила місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та здійснює перепони щодо проживання дітей з матір`ю. Неправомірними діями відповідачки їй завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями. Моральну шкоду позивачка оцінює у 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представником позивачки ОСОБА_8 подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти зустрічного позову заперечує повністю з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву від 23.08.2018 р.

Відповідач, ОСОБА_2 , вона ж позивач за зустрічним позовом, в судове засідання не з`явилася. Подала до суду клопотання про розгляд справи за її участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог органу опіки та піклування виконкому Хустської міської ради в судове засідання не з`явився. Представником Поп Н. В. , яка діє відповідно до довіреності подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Висновок органу опіки та піклування від 01.06.2017 року №745/02-27 підтримує повністю.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 12.05.2014р. виданим відділом ЗАГС Адміністрації МО Ломоносовський муніципальний район Ленінградської області, Російська Федерація. На день своєї смерті він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Після смерті батька діти залишилися на вихованні та утриманні матері.

ОСОБА_1 є бабою дітей по лінії батька.

Як стверджується актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 19.05.2017 р. , складеним депутатом Хустської міської ради Козьма В. В., з 2016 року діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно проживають разом із бабусею, ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 . Зі слів сусідів позивачка ОСОБА_1 гідно та відповідально піклується про своїх онуків, займається вихованням, цікавиться їхнім життям та бере активну участь у ньому, допомагає в навчанні (а.с.15).

Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Хустської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №3 Хустської міської ради, ОСОБА_3 має високий рівень навчальних досягнень. Школу відвідує регулярно, пропуски без поважних причин відсутні, має завжди доглянутий та охайний вигляд (а.с.16).

Участь позивачки у догляді за дитиною ОСОБА_4 також підтверджується довідкою Хустської районної поліклініки №28 від 19.01.2017р. (а.с.17).

Питання зміни місця проживання малолітньої ОСОБА_3 виносилося на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини. Представниками служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради, Хустського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, представниками поліції було встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом із співмешканцем, який пагубно впливає на її життя, проявляв агресію до дітей та став причиною того, що діти не бажають проживати разом із матір`ю (а.с.10).

З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради вбачається, що «здійснено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 представниками служби у справах дітей виконавчого комітету Хустської міської ради та Хустського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Під час обстеження було проведено розмову з ОСОБА_4 , який на даний час проживає з бабусею ОСОБА_11 . Зазначив, що він відмовляється проживати з матір`ю, позаяк вона веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями. Зі слів ОСОБА_3 , проживати з матір`ю категорично не бажає. Умови проживання даної родини хороші, наявні усі комунікації, меблі для проживання та виділено куточок для відпочинку та навчання. (а.с.10-11).

Як вбачається з характеристики ОСОБА_2 складеної депутатом Хустської міської ради Шимоня Е. В., з боку сусідів позивачка за зустрічним позовом характеризується здебільшого негативно. Неодноразово була помічена у нетверезому стані (а.с.52).

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини №1 від 30.05.2017 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради рекомендував змінити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з бабусею ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відповідним висновком №745/02-27 від 01.06.2017 р. (а.с.10-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно із ст. 171 Кодексу, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

В судовому засіданні в залі суду, за участі соціального педагога ОСОБА_12. було заслухано думку малолітньої дитини ОСОБА_3 , якій на час судового розгляду виповнилося 12 років. Дитина підтвердила суду, що бажає проживати разом із бабусею ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини

Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. (ст. 161 СК України).

За змістом ст. 162 Сімейного кодексу України, дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 СК України, суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, та у будь - якому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матір`ю.

Згідно Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року виходячи з рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 встановила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Згідно ст. 3 Конвенції ООН в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, враховуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про зміну місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою ОСОБА_1 відповідатиме інтересам дитини та забезпечать їй належне утримання та розвиток.

У зв`язку із наведеним підлягають до задоволення вимоги позивачки про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі; розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку дітей та потреб для забезпечення їх здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на батьків, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і вважає, що з відповідачки за первісним позовом слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки доводи позивачки за зустрічним позовом, щодо самовільної зміни місця проживання малолітньої дитини не знайшли свого підтвердження.

Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у частині позову про стягнення аліментів. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. ч. 3 ст. 29 ЦК України, ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Первісний позов задоволити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із бабою, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з 15.06.2017 року на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ; третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про відібрання і визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.