Справа № 357/6614/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду № 6 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який було укладено 26.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1061.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2008 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сумісне життя з відповідачем не склалося, у їх стосунках зникли почуття взаємної поваги, любові, взаємопорозуміння та підтримки. На протязі 6 років проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних стосунків не підтримують, що суперечить його інтересам, тому він вимушений звернутися до суду.

26.08.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

01.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з відзивом на позов, в якому посилаючись на ст. 112 СК України, просила у задоволені позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи тим, що дійсно з 26.08.2008 роки вона з позивачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син. На протязі усього сімейного життя саме позивач веде асоціальний спосіб життя, що полягає в постійних поятиках, азартних іграх та не впорядкованих статевих зв`язках, що завдає їй та їх дитині моральної шкоди. Твердження позивач про те, що вони на протязі 6 років проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбних стосунків не підтримують є повною нісенітницею, до того ж нічим не підтверджується. Позивач бажає щоб їх малолітній син мав повноцінну сім`ю, а розірвання шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини.

Сторони в судові засідання 03.10.2019 р. та 23.10.2019 року не з`явились, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 23.10.2019 року звернувся до суду заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 поважні причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у її відсутності до суду не подавала.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

26.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) було укладено шлюб, актовий запис № 1061, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 серпня 2008 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 18.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, який на даний час проживає з відповідачем.

З копій ухвал Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2013 року та від 13.10.2014 року вбачається, що позивач неодноразово намагався розірвати шлюб з відповідачем, судом було надано час на примирення, однак це не дало позитивних результатів, що свідчить про те, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яка визначає що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу та посилається на те, що їх шлюб носить формальний характер, подружні відносини між ними припинено, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача, а неодноразові примирення не дали позитивних результатів, а тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Відповідач у відзиві не просить відновити їй дошлюбне прізвище.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 768,40 грн. сплаченого нею судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 200, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ), зареєстрований 26 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1061 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя:Б. І. Кошель