Справа №266/1601/19
Провадження№ 2/266/570/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 розглянув позовну заяву ОСОБА_2 місце проживання якої за адресом: 87555, м. Маріуполь, вул.. Сеченова, 58 до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, місце знаходження якого за адресом: 87517, м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, 15 про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

У Приморському районному судді м. Маріуполя була зареєстрована позовна заява ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про зняття арешту з майна, а саме квартири №4 у будинку №12 по пр.. Луніна в м. Маріуполі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху з огляду про таке.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не надано доказів на підтвердження того, що квартира №4 у будинку №12 по пр.. Луніна у м. Маріуполі належить позивачу на праві власності ( витяг про державну реєстрацію прав власності), на підтвердження відкритого виконавчого провадження ВП 57163879 та накладення арешту в рамках цього виконавчого провадження (постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно ОСОБА_3О.), крім того позивачем не зазначено в повній мірі зміст позовних вимог, також до позову додані копії документів у якості доказів не засвідчені належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири від 27.05.2013 р. посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_4 було придбано у ОСОБА_5 квартиру №4 у будинку №12 по пр.. Луніна в м. Маріуполі, зареєстровано в реєстрі за №1885. Проте згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана квартира рахується за попереднім власником ОСОБА_6 і на неї було накладено арешт в рамках виконавчого провадження ВП 57163879, обтяження зареєстровано 10.09.2018 р. №27840708.

Судом з метою перевірки інформації щодо реєстрації прав власності було зроблено запит. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на квартиру №4 у будинку №12 по пр.. Луніна в м. Маріуполі дійсно зареєстровано право власності за ОСОБА_3, відомості в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні. Відомості щодо реєстрації права власності на спірну квартиру за позивачем відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України набуття права власності за договором на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.4 ЗУК «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції на час укладення договору право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Таким чином, для підтвердження права набуття права власності на квартиру позивачу необхідно подати доказ про реєстрацію права власності (витяг з реєстру права власності що видавався нотаріусом).

Отже за відсутності реєстраційних документів про реєстрацію права власності позивачу необхідно визначитися з предметом позовних вимог, оскільки відповідно до ст.5, 13 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так реалізуючи своє право на скасування арешту, позивачу необхідно визначитись із способом свого захисту, адже за відсутності реєстраційних документів позивачем набуття права власності на квартиру не підтверджено.

Отже у випадку обрання позивачем способу захисту шляхом визнання права власності на квартиру і про зняття з неї арешту, ці вимоги зачіпають права колишнього власника ОСОБА_5 (необхідність залучення співвідповідачем), а також стосується інтересу приватного нотаріуса ОСОБА_4 (необхідність залучення третьою особою).

Крім того, для доказування предмету позову необхідно подати суду докази, про обставини вчинення угоди купівлі-продажу квартири (нотаріальної справи).

Згідно ч.2 ст.83, ч.1 ст.84 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Або відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України зазначити про неможливість подання певного доказу разом із позовною заявою.

Позивач не надав доказу на підтвердження обставин про які посилався в позовній заяві, що спірна квартира №4 у будинку №12 по пр.. Луніна у м. Маріуполі належить йому на праві власності, та що на квартиру державним виконавцем Приморського ВДВС в Донецькій області Онищенко Я.А. в рамках відкритого виконавчого провадження ВП 57163879 було накладено арешт (обтяження №27840708). Враховуючи наведене, позивачу слід надати відповідні докази (постанову держвиконавця про відкриття провадження та накладення арешту) самостійно, або у визначеному вище порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте всупереч вимогам ст.95 ЦПК України позивачем до позовної заяви у якості доказів подані копії документів, які не засвідчені належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме визначитись із змістом позовними вимогами та колом учасників у справі, надання доказу на підтвердження обставин, на підставі чого спірна квартира №4 у будинку №12 по пр.. Луніна у м. Маріуполі належить позивачу на праві власності (витяг про державну реєстрацію прав власності), копії постанови про відкриття виконавчого провадження №57163879, копії постанови від 10.09.2018 р. про накладення арешту на квартиру (обтяження №27840708) або зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із зазначенням причини, з яких доказ не може бути подано, або подати заяву про витребування доказів, а також засвідчити належним чином подані до позовної заяви копії документів в тому числі до кількості сторін та інших учасників провадження.

На підставі викладеного і керуючись 175, 185 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про зняття арешту з майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шишилін О. Г.