Постанова

Іменем України

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 667/1512/16-ц

провадження № 61-32754св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк Форвард»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання порушення умов договору банківського вкладу (депозиту), зобов`язання повернути вклад, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року у складі судді Прохоренко В. В. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - ПАТ «Банк Форвард») про визнання порушення умов договору банківського вкладу (депозиту), зобов`язання повернути вклад, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 03 березня 2015 року між ним та ПАТ «Банк Форвард» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч - 367++», за умовами якого він вніс грошові кошти у розмірі 20 000 грн на строк 367 днів під 25 % річних зі щомісячною виплатою відсотків та договір про відкриття поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування по продукту «Поточний рахунок для фізичних осіб, відкритий в рамках обслуговування депозитних продуктів для фізичних осіб», на підставі якого банком відкритий поточний рахунок у гривні. 24 травня 2015 року банк повідомив його про закриття Херсонського відділення № 1 «Банк Форвард» з 16 червня 2015 року та про те, що його рахунки будуть переведені до Одеського відділення № 1 «Банк Форвард». Позивач вважав, що, закриваючи відділення у м. Херсоні, відповідач у порушення вимог статті 525, 526 ЦК України в односторонньому порядку змінив умови виконання зобов`язання.

Крім того, банк не виконав його вимоги про повернення вкладу і відсотків за користування грошовими коштами у семиденний строк, чим незаконно позбавив його сім`ю можливості щомісячно отримувати відсотки і користуватися ними до 10 березня 2016 року.

За його заявою від 10 березня 2016 року ПАТ «Банк Форвард» виплатив 23 014,78 грн, замість належних станом на 10 березня 2016 року 23 037,51 грн, недоплативши 22,73 грн.

Таким чином, зважаючи на порушення відповідачем умов договору, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив суд зобов`язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати йому збитки у розмірі 1 368,46 грн, з яких: 22,73 грн - недоплачені за договором, інфляційні втрати у розмірі 646,68 грн, витрати на проїзд з м. Херсона до м. Одеси у розмірі 699,05 грн, завдані односторонньою зміною умов виконання зобов`язань за договором банківського вкладу (депозиту); зобов`язати ПАТ «Банк Форвард» відшкодувати моральну шкоду у розмірі півтори мінімальної заробітної плати по Україні - 2 400,00 грн, або 4 800,00 грн; стягнути понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 249,05 грн у рахунок відшкодування витрат.

У решті позову відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форвард» в дохід держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 44,54 грн.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що належних і допустимих доказів на підтвердження виплачених відсотків у меншому розмірі, ніж встановлено договором, при достроковому поверненні вкладу та завданих у зв`язку із цим збитків, позивач не надав. Проте для вирішення питання щодо отримання вкладу ОСОБА_1 здійснено витрати, пов`язані з проїздом до м. Одеси, у розмірі 249,05 грн.

При цьому укладеним сторонами договором банківського вкладу та Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди з підстав неповернення банківського вкладу на вимогу вкладника.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, зазначив також, що, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність змін відповідачем істотних умов договору банківського вкладу та дострокову виплату позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу, відповідно до визначених договором відсотків та погодженого сторонами порядку, суд першої інстанції вірно вважав безпідставними позовні вимоги про визнання порушенними умов договору банківського вкладу (депозиту), зобов`язання повернути вклад.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо компенсації добових у зв`язку з проїздом до м. Одеси та час перебування там, суд вірно вважав їх необґрунтованими, оскільки добові - це компенсаційні виплати передбачені нормами Кодексу законів про працю України, які підлягають виплаті у зв`язку із службовим відрядженням. Судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки судом не встановлено порушень відповідачем умов договору банківського вкладу та Умов обслуговування вкладів фізичних осіб ПАТ «БанкФорум», як невід`ємної частини договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу № 667/1512/16-ц з Херсонського міського суду Херсонської області.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Зупинено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

У серпні 2017 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що банк в односторонньому порядку змінив умови виконання зобов`язання та залишили поза увагою, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Апеляційний суд у порушення статті 303 ЦПК України 2004 року не дослідив докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, а також нові докази, подані до його розгляду (розрахунок вартості часу, витраченого на поїздку до м. Одеси).

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

03 березня 2015 року між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Крок назустріч - 367++», за умовами якого, позивач вніс, а банк прийняв грошові кошти у розмірі 20 000 грн, зарахувавши їх на вкладний (депозитний) рахунок за встановленою у пункті 7 договору ставкою протягом перших 367 календарних днів строку вкладу - 25 % річних, починаючи з 368 календарного дня строку вкладу - 16 % річних, зі строком розміщення вкладу, відповідно до пункту 4 договору з 03 березня 2015 року до 04 серпня 2016 року. Внесення грошових коштів за договором підтверджується квитанцією від 03 березня 2015 року.

Пунктами 2.4, 2.5 Умов обслуговування вкладів фізичних осіб ПАТ «БанкФорум» (далі - Умови) передбачено, що вони є невід`ємною частиною договору та вкладник підтвердив про ознайомлення, розуміння та повну згоду з усіма положеннями договору та Умов.

03 березня 2015 року між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування по продукту «Поточний рахунок для фізичних осіб, відкритий в рамках обслуговування депозитних продуктів для фізичних осіб», відповідно до якого банк на підставі заяви про відкриття поточного рахунку відкриває клієнту поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 10.10 Умов зверненням вкладника в банк визнається особисте звернення вкладника в банк за умови подання заяви встановленої банком форми і згідно встановленого банком порядку.

Підпунктом 5.5.1 Умов визначено, що днем дострокової вимоги вкладу є день особистого звернення вкладника у банк.

26 травня 2015 року ОСОБА_1 у довільній письмовій формі звернувся до банку з пропозицією повернення суми вкладу з виплатою 25 % за час користування та по день повернення, аргументуючи заяву односторонньою зміною банком умов договору, а саме закриттям відділення у м. Херсоні.

04 березня 2016 року позивач звернувся до Одеського відділення № 1 ПАТ «Банк Форвард» із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, тобто до закінчення строку першого періоду, який спливає після 04 березня 2017 року, що передбачало нарахування відсотків у розмірі 0,5 % у відповідності до умов договору.

10 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу і цього самого дня банк повернув йому вклад з нарахованими відповідно до погоджених сторонами умов договору відсотками у розмірі 23 014,78 грн, що підтверджується заявою на видачу готівки від 10 березня 2016 року № 549353, та свідчить про відсутність заборгованості за договором вкладу.

Позивач вважав, що йому не в повному розмірі виплатили грошові кошти за договором банківського вкладу.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім Глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (Глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (стаття 1058 ЦК України).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Пунктом 3.6 Умов визначено, що у випадку дострокової вимоги вкладу банк перераховує проценти на суму вкладу, що повертається достроково, за весь строк вкладу за ставкою, визначеною у договорі.

Відповідно до пункту 3.7 Умов у випадку дострокової вимоги вкладу, якщо вкладнику раніше було виплачено проценти у розмірі більшому, ніж це необхідно за результатами перерахунку (пункт 3.6 Умов), банк стягує з вкладника суму в розмірі надлишково сплачених процентів.

Згідно з пунктом 5.5 та підпунктом 5.5.2 Умов для вкладу «Крок на зустріч» у випадку дострокової вимоги вкладу банк видає вкладнику суму вкладу та нараховані проценти з урахуванням обмежень вказаних у пункті 5.2 Умов:

- за заявами, поданими вкладником до закінчення строку дії (останній день включно) ставки першого періоду згідно пункту 7 договору - не пізніше, ніж на 10 календарний день з дня дострокової вимоги вкладу, на умовах та в порядку, визначених в договорі та пункті 3 Умов;

- за заявами, поданими вкладником після закінчення строку дії ставки першого періоду згідно з пунктом 7 договору у день дострокової вимоги вкладу на умовах та в порядку, визначених в договорі та пункті 3 Умов, але не пізніше, ніж наступного дня з дня дострокової вимоги.

Частиною третьою статті 10 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України 2004 року обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), дійшли обґрунтованого висновку, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідачем змінено істотні умови договору банківського вкладу щодо дострокової виплати грошових коштів за договором банківського вкладу, що є його процесуальним обов`язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, висновків судів не спростовують, були предметом оцінки судів.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди є безпідставними, оскільки були предметом дослідження судів попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, при їх дослідженні та встановленні судами дотримано норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

У частині третій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 12 травня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова