25.10.2019 Справа № 756/1656/19
Справа пр. №2/756/3264/19
ун. №756/1656/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

представник позивача - Маслова Т.В.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року позивач - приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (далі - ПрАТ "ВФ Україна") звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Свої позовні вимоги ПрАТ "ВФ Україна" обґрунтовувало тим, що між закритим акціонерним товариством "Український мобільний зв`язок" (далі - ЗАТ "УМЗ"), правонаступником якого є ПрАТ "ВФ Україна", та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792, згідно з яким позивач зобов`язався надавати відповідачці послуги мобільного зв`язку на абонентський номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок оплачувати надані послуги у строки та в порядку, визначеному договором.

Проте ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе за договором про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792 зобов`язання щодо своєчасної та у повному обсязі оплати за надані послуги, допустила заборгованість з її сплати у сумі 12353,62 грн.

Як стверджував позивач, відповідачці ОСОБА_1 була надіслана претензія від 25 вересня 2016 року №С 21/09 з проханням терміново сплатити суму заборгованості у розмірі 12353,62 грн. Однак, дана вимога була залишена відповідачкою без реагування.

З цих підстав позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 12353,62 грн, а також судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позову, зазначила, що згідно з договором про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792, ОСОБА_1 замовила телекомунікаційні послуги в обсязі, передбаченому тарифним пакетом "UMC Квітневий" та розраховувала на отримання лише відповідних мінімальних послуг в межах обраного тарифного пакету.

Як стверджувала відповідачка, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона користувалась послугами, вартість яких позивач просить стягнути з неї. Також ОСОБА_1 вказала на те, що вона не отримала жодної інформації про отримання послуги підключення до міжнародного роумінгу.

Указані обставини, на думку відповідача, свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що послугу міжнародного роумінгу ОСОБА_1 замовила ще у листопаді 2011 року і до травня 2015 року активно нею користувалась, при цьому сплачуючи за неї. Плата за отримані відповідачкою послуги позивачем була нарахована відповідно до діючих тарифів.

Відповідачка подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що ПрАТ "ВФ Україна" не надало належних доказів на підтвердження позовних вимог, а тому просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представниця позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просила суд їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відповіді на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, просила суд відмовити ПрАТ "ВФ Україна" у задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про телекомунікації" цим Законом регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.

Ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що телекомунікаційні послуги надаються за умови укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 11 травня 2005 року ЗАТ "УМЗ", правонаступником якого є ПрАТ "ВФ Україна" (оператор), та ОСОБА_1 (абонент) уклали договір про надання послуг мобільного зв`язку №2227667/1.11184792 (а. с. 10-11).

За умовами договору про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792 позивач зобов`язався надавати відповідачці послуги мобільного зв`язку на абонентський номер НОМЕР_1 (тарифний пакет "UMC Квітневий"), а ОСОБА_1 взяла на себе обов`язок користуватися послугами мобільного зв`язку відповідно до умов договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку, оплачувати надані послуги у строки та в порядку, визначеному договором.

На виконання умов договору про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792 оператором підключено ОСОБА_1 до мережі мобільного зв`язку та відкрито їй особовий рахунок № НОМЕР_2 .

18 січня 2013 року тарифний план відповідачки було змінено на "МТС ULTRA".

Згідно з п. 2.3.1. договору про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792 абонент має право користуватись послугами, що надаються за цим договором, у межах районів України, зазначених на карті зон дії мереж мобільного зв`язку, а у разі замовлення абонентом послуги міжнародного роумінгу - користуватись цією послугою в країнах, з операторами яких ЗАТ "УМЗ" уклало договори роумінгу.

06 листопада 2013 року абонент ОСОБА_1 подала оператору заявку про підключення їй послуги міжнародного роумінгу на абонентський номер НОМЕР_1 , яка була оброблена та виконана оператором (а. с. 12-13). 07 листопада 2013 року ОСОБА_1 було підключено послугу GPRS-Internet (а. с. 12-13). Після активації указаних послуг відповідач неодноразово користувалась ними та сплачувала за їх використання (а. с. 130-134).

Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720 (у редакції, чинній на час активації послуги міжнародного роумінгу), визначають порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг, регулюють відносини між операторами, провайдерами телекомунікацій і споживачами телекомунікаційних послуг.

Згідно п. 31 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, споживач під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг має право на: отримання відомостей щодо можливості та порядку відмови від замовленої телекомунікаційної послуги та від оплати телекомунікаційної послуги, яка не замовлялася.

За положеннями п. 215 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, додатковими платними послугами рухомого (мобільного) зв`язку, зокрема, є роумінг.

Надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку розпочинається у строк, передбачений договором. Фактичне отримання абонентом обумовленої в договорі тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом (п. 219 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720).

Отже, отримання ОСОБА_1 послуг міжнародного роумінгу свідчить про те, що така послуга була замовлена абонентом.

Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 не замовляла, а у подальшому відмовилась від послуги міжнародного роумінгу нею, усупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано.

Перебуваючи на відпочинку в Республіці Грузія, 05 травня 2015 року ОСОБА_1 скористалась послугами надсилання SMS-повідомлень, MMS-повідомлень у роумінгу та послугою "Мобільний Інтернет" у мережі роумінг партнерів ПрАТ "ВФ Україна" в Грузії. Також факт користування послугою "Мобільний Інтернет" за абонентським номером НОМЕР_1 було зафіксовано обладнанням оператора 06 травня 2015 року (а. с. 33-43).

Належних та допустимих доказів на спростування наведених обставин позивач не надала.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що оператор лише надає доступ до GPRS-послуг, проте ініціатором з`єднання з мережею Internet виступає користувач мобільного терміналу. Internet-трафік може використовуватись не тільки у випадках, які передбачають завантаження інформації за запитом користувача, а й окремі моделі мобільних терміналів дозволяють використовувати програмні додатки та автоматично або в ручному режимі здійснювати підключення до мережі Internet і самостійно генерувати Internet-трафік. Про це абоненти ПрАТ "ВФ Україна" повідомлені оператором шляхом розміщення на офіційному веб-сайті позивача Пам`ятки як користуватись мобільним Інтернетом без переплат у роумінгу. Відтак, ОСОБА_1 мала можливість перед відбуттям на відпочинок до Республіки Грузія при належній завбачливості ознайомитись з цією Пам`яткою та уникнути зайвих витрат при користуванні послугами мобільного зв`язку у роумінгу.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П . 2.4.2. договору про надання послуг мобільного зв`язку від 11 травня 2005 року №2227667/1.11184792 встановлено обов`язок абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги.

Абоненту ОСОБА_1 у період з 01 квітня по 31 травня 2013 року надано оператором ПрАТ "ВФ Україна" послуги у межах тарифного пакету "МТС ULTRA", послуги надсилання SMS-повідомлень, MMS-повідомлень у роумінгу та послугу "Мобільний Інтернет" у мережі роумінг партнерів ПрАТ "ВФ Україна" в Грузії загальною вартістю 12353,61 грн (а. с. 19, 20, 23), проте зазначені телекомунікаційні послуги абонент не оплатила.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 12353,62 грн.

Згідно з ст. 141 ЦПК України суд присуджує з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ВФ Україна" судовий збір у сумі 1921,00 грн.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 546, 610, 611, 625, 901-903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 63 Закону України "Про телекомунації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №720, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код в ) заборгованість за надані телекомунікаційні послуги у сумі 12353 (дванадцять тисяч триста пятдесят три) гривні 62 (шістдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код в ) судовий збір у сумі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 (нуль) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 25 жовтня 2019 року