ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1195/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді МИЦИК Ю.С.

при секретарі ГАВРИЛЮК О.В.

за участю сторін не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3) в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4 (ОСОБА_4) про стягнення коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір, за умовами якого позивач передав відповідачу кошти у розмірі 1 500 000 грн., 800 000 грн., 250 000 грн. та 1 800 000 грн., а останній зобов'язався за ці кошти провести будівельні роботи за адресою АДРЕСА_2 та передати основну частину нерухомості у приватну власність позивача.

Відповідач не виконала умови договору, внаслідок чого заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, яке набрало законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 6 370 531,50 грн. та розподілено судові витрати.

З метою примусового виконання вказаного рішення, позивачем було отримано виконавчий лист, на підставі якого, постановою державного виконавця від 15.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50144299.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом, рішення суду виконане не було, а тому позивач просить стягнути з відповідача проценти, три відсотки річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання.

15 січня 2019 року було проведено підготовче засідання та ухвалою суду, дану справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 12 лютого 2019 року було відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_4- адвоката Молявко О.М. про зупинення провадження у даній цивільній справі.

В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, що в ньому викладені.

Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та його представник в судове засідання не з'явилися, однак подали відзив. У відзиві законний представник відповідача вимоги позову визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції, в іншій частині вимог просив відмовити, через їх необґрунтованість. Також, просив суд розгляд даної справи проводити за його відсутності та відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір, за умовами якого позивач передав відповідачу кошти у розмірі 1 500 000 грн., 800 000 грн., 250 000 грн. та 1 800 000 грн., а останній зобов'язався за ці кошти провести будівельні роботи за адресою АДРЕСА_2 та передати основну частину нерухомості у приватну власність позивача.

Відповідач не виконала умови договору, внаслідок чого заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, яке набрало законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 6 370 531,50 грн. та розподілено судові витрати.

З метою примусового виконання вказаного рішення, позивачем було отримано виконавчий лист, на підставі якого, постановою державного виконавця від 15.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50144299.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом, рішення суду не виконане.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно зі стст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У правовій позиції Верховного суду України від 07.09.2016 року у справі № 6-1412цс16, зазначено, що згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач рішення суду не виконав, вимоги позову про стягнення 3 % річних на користь позивача в розмірі 517 850,29 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 866,565,71 грн. за період з 01.02.2016 року по 16.10.2018 року є обґрунтованими та враховуючи, що відповідач їх визнав, такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Що стосується стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами у розмірі 1 866 355 грн., суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Велика Палата в постанові від 10.04.2018 року в справі № 910/10156/17 не знайшла підстав для відступлення від висновку, наведеного у цьому відношенні в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі № 910/2899/14 і вказала на існування двох значень терміну «користування чужими коштами». Перше - це одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов'язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що наслідком неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов'язання (як договірного, так і позадоговірного), є нарахування процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Правомірне ж користування чужими грошовими коштами може передбачати сплату процентів, розмір яких визначений договором або законом (зокрема ч. 1 ст. 1048 ЦК України у правовідносинах, що виникають з договору). З огляду на зазначене ключовим у застосуванні наведених вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто настає прострочення виконання грошового зобов'язання. До цього моменту можливе нарахування процентів як плати, зокрема, згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, після цього моменту нараховуються проценти річні відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись стст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1214 Цивільного кодексу України, 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 273, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за період з 01.02.2016 року по 16.10.2018 року у розмірі 2 384 416 грн., які складаються з трьох відсотків річних у розмірі 1 866 565,71грн.та інфляційний втрат у розмірі 517 850,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 4 536 грн.00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, р.н.о.к.п.п.НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, нр.н.о.к.п.п. НОМЕР_1.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.