Справа № 314/8/18
Провадження № 2-ві/314/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.19 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

в с т а н о в и в :

Вільнянським районним судом Запорізької області здійснюється розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Вказана справа з 18.01.2019 відповідно до ст.14 ЦПК України надійшла в провадження судді Мануйлової Н.Ю. у зв`язку з припиненням повноважень судді Капітонова Є.М. (закінчення п`ятирічного строку призначення судді вперше).

29.08.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про відвід судді Мануйлової Н.Ю., заявник обґрунтовує свою заяву тим, що з 2008 року суд не може вирішити цю справу, від сторонніх людей він постійно чує, що спір він не виграє. Окрім цього суддя Мануйлова Н.Ю. в судовому засіданні повідомила, що організації «Світоч» не існує. Якщо цієї організації не існує позивачу не зрозуміло, чому суд з власної ініціативи нічого не робить для того, щоб встановити правонаступника, і з`ясувати питання про залучення його в якості відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що йому все одно хто буде розглядати справу.

Іншу учасники в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Вивчивши заяву про відвід, вислухавши позивача, відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

Статтею 36 ЦПК України встановлені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Законом чітко не визначено конкретного переліку «інших обставин», які можуть викликати у учасників судового провадження сумніви у неупередженості суду, що дає змогу тлумачити цю обставину по-різному. Разом з тим, при тлумаченні цієї норми закону необхідно дотримуватися балансу між виправданою необхідністю застосуванню широкого тлумачення цієї категорії та недопустимістю зловживання наявністю такого права.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Цивільно-процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої 04.11.1950 р. державами-членами Ради Європи та ратифікованої Україною 17.07.1997р.

Згідно з встановленою практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі «Мироненко і Мартенко проти України», заява N4785/02, рішення від 10 грудня 2009року, п.66, 67)

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Для висновку про наявність у конкретній справі правомірної підстави сумніватися у безсторонності судді думка учасника по справі може враховуватися, але вона не має вирішального значення. Вирішальним є те, чи можна вважати такі сумніви об`єктивно виправданими (рішення у справі: «Хаусшільдт проти Данії», рішення від 24 травня 1989року, п.48).

В заяві про відвід заявник не погоджується з процесуальними діями судді, суд зауважує, що незгода з процесуальними діями судді під час судового провадження не є підставою для відводу судді. Особа, яка вважає, що діями судді порушуються вимоги процесуального закону, має право на оскарження таких дій в порядку передбаченому законодавством.

Також, вказана заявником підстава для відводу судді, як незгода з діями суду, а саме не з`ясування судом з власної ініціативи, щодо правонаступника юридичної особи та не з`ясування питання про залучення відповідачем цю особу (тобто процесуальні рішення), як підстава для відводу не передбачена; розцінювати зазначені заявником обставини, які носять характер припущень, як такі, що відповідають положенням п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості, на думку суду, підстав немає.

Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості в діях судді ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 40 ЦПК України, суд

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 29.08.2019 року про відвід головуючого судді Мануйлової Наталії Юріївни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Вікторія Олександрівна Кіяшко

29.10.2019