Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1113/18

29 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18 541,34 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.11.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 7936, 46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитому розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що стверджується його підписом. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 14.05.2018 року виникла заборгованість 18541,34 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 4106,60 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 2042,46 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 6564,42 грн., штраф, передбачений п.2.2.Генеральної угоди - 5828,12 грн. А тому банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача, а також судових витрат по справі.

Представник позивача в судове засідання подав клопотання, в якому позовні вимоги пітримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому позов не визнав, зазначив, що заборгованості перед банком у нього не має, оскільки кошти ним сплачено, однак пред"явити докази цього він не може, так як за давністю часу їх не зберіг. Крім того вважає, що банком пропущено строк звернення до суду, оскільки за останні роки ніхто з банку до нього жодних претензій не пред"являв. Тому просить при винесенні рішення даний факт врахувати, вирішити питання стягнення заборгованості з врахуванням строків давності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81,82 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 02.11.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 7936,46 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитому розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом ( п. 2.1 Генеральної угоди) .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір ( п. 2.11 Генеральної угоди) .

Пунктом 2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт передбачено, що заборгованість за кредитом, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою і за порушення строків погашення заборгованості відповідач повинен сплатити банку штраф в розмірі 5828,12 грн. (а.с. 7).

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Взятих на себе зобов"язань за кредитним договором відповідач належним чином не виконував що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, згідно якого станом на станом 14.05.2018 року виникла заборгованість 18541,34 грн., яка складається із:

- заборгованості за кредитом в сумі 4106,60 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2042,46 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією в сумі 6564,42 грн.,

- штраф, передбачений п.2.2.Генеральної угоди в сумі 5828,12 грн. (а.с.4-5).

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Стосовно посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення з даним позовом до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 си.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка порушила його (ч.ю1 ст. 261 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Зазначена норма Закону зазначає про те, що саме в період дії строку позовної давності його можна переривати діями боржника. Дії боржника після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Позовна заява ПАТ КБ "ПриватБанк" до відповідача про стягнення заборгованості подана до суду 01.06.2018 року.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором від № б/н від 02.11.2012 року, і який фактично не спростовано відповідачем, останній платіж відповідачем внесено 14.08.2015 року в сумі 498,76 грн. як погашення за наданим кредитом, що свідчить про переривання ОСОБА_1 трирічного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту та по нарахованих відсотках є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розміру нарахованої пені, то в даному випадку суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до вимог ст.266, ч. 2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За таких обставин, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає пеня в межах строку спеціальної позовної давності за останній рік перед зверненням позивача до суду, тобто за період з 30 червня 2017 року по 14 травня 2018 року, яка становить згідно наявного в матеріалах справи розрахунку 1806,86 грн.

Щодо стягнення штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди суд зазначає наступне.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов"язань.

Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафу слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону.

Таким чином, слід стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 7955,66 грн. заборгованості за кредитним договором, а саме: 4106,60 грн. за кредитом; 2042,20 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 1806,86 грн. заборгованості за пенею. В решті позову з вищенаведених мотивів слід відмовити.

Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору згідно поданих квитанцій.

На підставі наведеного ст.ст.16,258,266, 526, 549, 610, 611, 634,1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 174, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 (інд. номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (МФО 305299, , р/р 3111) 7955 грн. 66 коп. (сім тисяч дев"ятсот п"ятдесят п"ять гривень 66 копійок) заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2012 року № б/н, яка виникла станом на 14 травня 2018 року і складається із: заборгованості за кредитом 4106,60 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 2042,20 грн., заборгованість за пенею 1806,86 грн.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (МФО 305299, , р/р 3111) 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 01.04.2019 року