Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8723/18 Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/8723/18 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма «Рушничок», треті особи: приватна юридична фірма «Центр юридичної допомоги «Дігест», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 18 грудня 2018 року суддею Сингаївським О.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею право власності на приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, площею 134 кв.м.; АДРЕСА_2, площею 90,9 кв.м.; АДРЕСА_3, площею 70,9 кв.м. та на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 площею 0,0079 га.

Обґрунтовувала вимоги тим, що 02.08.2017 між приватною юридичною фірмою «Центр юридичної допомоги"Дігест" (далі - Фірма «Дігест», ПЮФ ЦЮД "Дігест") та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельна фірма "Рушничок" (далі - Товариство «Рушничок») укладено договір про правову допомогу, захист прав щодо сприяння у здійсненні продажу спірного нерухомого майна. Фірма "Дігест" здійснила пошук покупця, провела з ним переговори та 10.08.2017, за погодженням із Товариством «Рушничок», уклала договір із ОСОБА_2, передала Товариству «Рушничок» проекти майбутніх договорів купівлі-продажу, перелік документів, які необхідно підготувати для здійснення продажу. Проте, у строк достатній для підготовки необхідних документів, Товариство «Рушничок» документи не надало, покупець відмовився купувати спірне майно, заявив претензію до Фірми "Дігест" про сплату 5470000 грн збитків. 15 грудня 2017 року між Фірмою "Дігест" та Товариства «Рушничок» підписано акт звірки взаєморозрахунків, за яким, останнє визнало свою заборгованість перед Фірмою "Дігест" в сумі 5470000 грн, зобов'язалось сплатити їх протягом двох днів, проте не виконало взяті на себе зобов'язання. 19.12.2017 та 25.06.2018 між Фірмою "Дігест" та ОСОБА_2, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договори відступлення права вимоги 5470000 грн з Товариством "Рушничок". Посилаючись на вказані обставини, ст. 512 ЦК України ОСОБА_1 вважає, що до неї, як нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В рахунок погашення заборгованості Товариства "Рушничок" перед ОСОБА_1, за договором про правову допомогу та захист прав від 02.08.2017, визнано за ОСОБА_1, право власності на приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 134 кв.м., приміщення за адресою: АДРЕСА_2 площею 90,9 кв.м., приміщення павільйону за адресою: АДРЕСА_3, площею 70,9 кв.м., земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0079 га. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

На її думку, судом не встановлено, чи була ОСОБА_1 засновником Товариства, коли і ким прийнята до його складу, який її внесок до статутного фонду, хто і коли уповноважив останню ініціювати продаж нерухомого майна Товариства «Рушничок», надавати директору ОСОБА_4 вказівку укласти вищевказаний договір про правову допомогу, повноваження ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення про визнання права власності на майно Товариства «Рушничок» за ОСОБА_1, суд також не встановив кількісний склад його учасників, чи проводилися загальні збори учасників товариства щодо продажу майна, необхідність укладення договору про правову допомогу, захисту прав Товариства. Також, на її думку, суд не врахував наявність судових спорів щодо права ОСОБА_1 на 100% статутного фонду Товариства «Рушничок», відсутності у неї повноважень діяти від імені цього товариства. Суд не з'ясував особу покупця ОСОБА_2, яких реальних збитків він зазнав, маючи намір укласти договір купівлі-продажу майна Товариства «Рушничок», якщо він не перераховував будь-яких авансових платежів, чому він відмовився укладати угоду про купівлю спірного майна. Також вважає, що суд першої інстанції помилково послався на те, що вона (ОСОБА_3.) не є учасником Товариства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 послалась на те, що ОСОБА_3 не є учасником Товариства «Рушничок» та відсутність у неї повноважень на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Крім того, зазначила, що діюче законодавство не надає права учасникам втручатися у господарську діяльність Товариства, оспорювати укладені ним договори. Доводи апеляційної скарги зводяться до питань управління Товариством «Рушничок» і такі доводи можуть бути предметом розгляду господарського суду в рамках корпоративного спору. Судом першої інстанції правильно враховано ті обставини, що договір купівлі-продажу від 14.07.2010 нею корпоративних прав Товариства «Рушничок» та договір про правову допомогу та захист прав сприяння у здійсненні продажу спірних приміщень від 02.08.2017 є дійсними.

В судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, ОСОБА_1 - не визнала, посилаючись на її безпідставність та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПЮФ ЦЮД "Дігест" (Захисник) та Товариством "Рушничок" (Замовник) в особі директора ОСОБА_4 02.08.2017 укладений договір про правову допомогу та захист прав, згідно з п. 2 якого Захисник надає Замовнику правову допомогу при вирішенні наступного питання (наступної справи): будь-які питання, справи, що потребують правової допомоги, сприяння у здійсненні продажу приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 134 м.кв. за ціною, що не нижче 2300000 грн, приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 90,9 м.кв. за ціною, що не нижче 1600000 грн, приміщення павільйону за адресою: АДРЕСА_3, площею 70,9 м.кв. за ціною, що не нижче 1200000 грн, земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0079 га. за ціною, що не нижче 70000 грн, а Замовник приймає дану правову допомогу та оплачує її відповідно до умов цього договору.

Для здійснення продажу вищевказаного майна, Захиснику надається право укладати з третіми особами будь-які договори на будь-яких умовах на його розсуд, у тому числі діяти від імені Замовника чи від свого імені в інтересах Замовника. Договори, що зазначені у цій частині, набувають чинності з моменту їх схвалення Замовником (а.с. 4-6).

ПЮФ ЦЮД "Дігест" на виконання вищевказаної умови договору здійснив пошук покупця вищевказаного майна, провів з ним переговори, уклав, за погодженням з Товариством «Рушничок», з ОСОБА_2 договір від 10.08.2017, за яким останній погодився купити вищевказане нерухоме майно (а.с. 7).

10.08.2017 ПЮФ ЦЮД "Дігест" передав Товариству "Рушничок" проекти майбутніх договорів купівлі-продажу та перелік документів, які необхідно підготувати для здійснення продажу майна (а.с. 12).

Товариство "Рушничок" протягом більше ніж трьох місяців з моменту отримання вищевказаних документів не надало ПЮФ ЦЮД "Дігест" документів, що були необхідні для укладення договорів купівлі-продажу вищевказаного майна.

ОСОБА_2, враховуючи те, що в розумний термін документи, на підставі яких можливо було укласти договори купівлі-продажу вищевказаного майна не були надані, відмовився купувати майно та заявив 12.12.2017 претензію ПЮФ ЦЮД "Дігест" про сплату 5470000 грн в зв'язку з невиконанням умов договору від 02.08.2017 (а.с. 11).

15.12.2017 між ПЮФ ЦЮД "Дігест" та Товариством «Рушничок» складений та підписаний акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким відповідач визнав свою заборгованість перед ПЮФ ЦЮД "Дігест" в сумі 5470000 грн - збитки, які зазнала ПЮФ ЦЮД "Дігест" в зв'язку з невиконанням відповідачем п. 3 договору від 02.08.2017 в частині своєчасного ненадання документів, що необхідні для укладення договору купівлі-продажу вищевказаного майна. У акті зазначено, що гроші повинні були бути сплачені протягом двох днів (а.с. 10).

Товариство «Рушничок» не сплатило ПЮФ ЦЮД "Дігест" вищевказані 5470000грн.

Згідно з п. 3 договору від 02.08.2017 Замовник зобов'язаний оплатити роботу Захисника, виплачувати компенсації в порядку, який передбачений цим договором.

Згідно з п. 5 договору від 02.08.2017 сторони визначили, що Компенсацією, яку Замовник зобов'язаний сплатити Захиснику є будь-які витрати, будь-яка шкода Захисника, які виникли в зв'язку з укладенням, виконанням договорів з третіми особами, що спрямовані на виконання цього договору чи будь-яка відповідальність Захисника перед вказаними третіми особами. Замовник оплачує роботу Захисника відповідно до договірних цін, що вказані в акті приймання-передачі виконаних робіт.

Компенсації оплачуються відповідно до документів, які підтверджують відповідні витрати, шкоду та документів, що підписані Захисником з третіми особами, з якими Захисник уклав договір, що спрямований на виконання цього договору.

Підставою для оплати роботи Захисника, виплати компенсацій є рахунок та акт приймання-передачі виконаних робіт, що пред'явлений (наданий) Замовнику Захисником, який Замовник зобов'язаний підписати та оплатити на протязі двох днів з моменту його отримання (надання).

Згідно з п.15 договору від 02.08.2017 сторони договору визначили: "Керуючись нормами ст. 16 ЦК України сторони встановили, що способом захисту права Захисника на отримання від Замовника передбаченої цим договором винагороди, компенсації є наступне: "В рахунок погашення заборгованості Товариство "Рушничок" перед ПЮФ ЦЮД "Дігест", або перед особою, якій буде передано відповідне право вимоги, за договором про правову допомогу та захист прав від 02.08.2017 р. в сумі, що буде визначена рішенням суду або вказана в акті звірки взаєморозрахунків, який складений та підписаний Товариством "Рушничок" та ПЮФ ЦЮД "Дігест" звернути стягнення на предмет, що забезпечує виконання зобов'язання - приміщення за адресою: АДРЕСА_1, площею 134 м.кв., приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 90,9 м.кв., приміщення павільйону за адресою: АДРЕСА_3, площею 70,9 м.кв., земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0079 га., шляхом: 1) набуття (визнання права власності) ПЮФ ЦЮД "Дігест" або особою, якій буде передано відповідне право вимоги, на підставі рішення суду, права власності на нерухоме майно, яке вказане в п. 15 цього Договору, у випадку, якщо сума заборгованості Товариства "Рушничок" перед ПЮФ ЦЮД "Дігест" буде дорівнювати або більше вартості нерухомого майна, яке вказане в п. 15 цього Договору, що визначена суб'єктом оціночної діяльності.

Суб'єкт оціночної діяльності визначив, що вартість вищевказаного майна складає 5334199 грн (а.с. 16-20).

19.12.2017 між ПЮФ ЦЮД "Дігест" та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення права вимоги 5470000 грн з Товариства "Рушничок" (а.с. 8).

25.06.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір про відступлення права вимоги 5470000 грн з Товариства "Рушничок" (а.с. 9).

Задовольняючи позов суд виходив із того, що внаслідок укладання договору про надання правової допомоги між ПЮФ ЦЮД "Дігест" та Товариством «Рушничок» по підготовці до продажу нерухомого майна належного останньому, та укладених у послідуючому договорів про уступку права вимоги, у позивача виникло право на погашення заборгованості вартості виконаних робіт ПЮФ ЦЮД "Дігест" шляхом визнання права власності на зазначені об'єкти нерухомості.

При цьому суд зазначив, що правочини внаслідок яких право власності на об'єкти нерухомості Товариства «Рушничок» має перейти до ОСОБА_1 не порушують прав третьої особи ОСОБА_3 (залучена судом до участі у справі а.с.92-93), оскільки вона не довела наявність у неї прав учасника Товариства «Рушничок».

Такий висновок суду не відповідає вимогам закону, а ухвалене ним рішення не може вважатися законним та обґрунтованим з наступних підстав.

Зокрема, як вбачається із судових рішень, наданих ОСОБА_3 під час розгляду справи судом першої інстанції, між ОСОБА_3, іншими учасниками Товариства «Рушничок» та цим Товариством існує довготривалий спір щодо корпоративних прав та участі у Товаристві.

На час виникнення спірних правовідносин, відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.07.2017 та 19.08.2017 ОСОБА_3 є одним із засновників (учасників) Товариства «Рушничок» (а.с. 73-87).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №906/976/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства «Рушничок» про визнання позачергових загальних зборів товариства неповноважними, а прийнятих на них рішень - недійсними встановлено, що ОСОБА_3 станом на 28.07.2017 і на момент вирішення спору в господарському суді є учасником Товариства «Рушничок». Також встановлено, що згідно протоколу №1 від 28.07.2017 позачергові загальні збори учасників Товариства «Рушничок» скликані та проведені особами, зокрема ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які не є ні учасниками Товариства, ні його посадовими особами. Цим же судовим рішенням визнано недійсними рішення, прийняті позачерговими загальними зборами Товариства «Рушничок», які оформлені протоколом №1 від 28.07.2017 (а.с. 88-91).

Як вбачається із вищезазначеного судового рішення у справі №906/976/17 серед рішень, які були прийняті позачерговими загальними зборами Товариства «Рушничок», які оформлені протоколом №1 від 28.07.2017, були рішення про призначення директором Товариства «Рушничок» - ОСОБА_4 з 31.07.2017, включення до числа учасників Товариства «Рушничок» ОСОБА_1, затвердження нової редакції Статуту цього Товариства, надання права ОСОБА_1 підписати Статут Товариства у нотаріуса.

Тобто, недійсним визнано і рішення зборів про затвердження нової редакції Статуту Товариства «Рушничок», якими директору Товариства було надано право розпоряджатися майном товариства на власний розсуд, укладати угоди (правочини) без попередньої згоди загальних зборів (п.11.12 нової редакції Статуту) (а.с.122-140).

Вищевказаною постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №906/976/17 також встановлено, що господарськими судами протягом 2013 року та адміністративними судами у 2017 році прийнято ряд рішень, які набрали законної сили, відповідно до яких ОСОБА_1 визнана такою, що не набула права на 100% частки у статутному капіталі Товариства, не є і не була особою, уповноваженою діяти від імені Товариства,

Таким чином участь ОСОБА_1 як засновника та ОСОБА_4 як директора Товариства, цим судовим рішенням визнана незаконною.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_4 не мала будь-яких повноважень як директор Товариства на укладення з ПЮФ ЦЮД «Дігест» та іншими особами будь-яких угод щодо діяльності та майна Товариства «Рушничок», а наявний у матеріалах даної цивільної справи Статут Товариства «Рушничок», який надавав їй такі повноваження, затверджений неповноважними зборами та на підставі недійсних рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами чи законом. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму що становить 50 і більше відсотків майна товариства та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у ѕ голосів, якщо інше не встановлено законом.

Рішення про відчуження нерухомого майна загальними зборами учасників Товариства «Рушничок» не приймалось.

Частиною другою ст.215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Вищенаведене свідчить про те, що будь-які договори укладені від імені Товариства «Рушничок» в особі його директора ОСОБА_4, у тому числі правочин між ПЮФ ЦЮД "Дігест" та Товариством «Рушничок» про надання правової допомоги з підготовки до продажу нерухомого майна цього Товариства, є нікчемними і такими що не потребують визнання їх незаконними у судовому порядку.

Крім того, наявність у Договорі про надання правової допомоги Товариству «Рушничок» умов про вчинення ПЮФ ЦЮД "Дігест" дій спрямованих на підготовку до продажу нерухомого майна та умов які одночасно надають ПЮФ ЦЮД "Дігест" право на звернення стягнення на це ж майно у вигляді компенсації оплати виконаної роботи, свідчить про наперед спланований механізм заволодіння цим майном, всупереч інтересам самого товариства та процедури визначеної законом.

Посилання позивача на дійсність укладеного договору про правову допомогу та захист прав сприяння у здійсненні продажу спірних приміщень від 02.08.2017 є безпідставними, з огляду на вищенаведене.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

Оскільки ОСОБА_3 ухвалою Житомирського апеляційного суду від 08 лютого 2019 року звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги до суду, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню 13215 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2018 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у позові.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 13215 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 01 квітня 2019 року.