У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 березня 2019 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Смоляр О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду 28.02.2019р. з позовом, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, який був зареєстрований 02.11.2012р. відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у мм. Києві, актовий запис №1388.

Разом з тим, подана суду заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.175 ЦПК позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини. Виключенням з цього правила є випадки, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Аналіз змісту ч.1, 4 ст.185 ЦПК свідчить, що зазначені обставини перевіряються судом на стадії до відкриття провадження по справі, оскільки їх наявність є підставою для повернення позову. Отже, позивач має в позовній заяві зазначити про наявність або відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.110 СК України, із посиланням на докази, які це підтверджують, та додаванням копій таких доказів до позовної заяви.

Крім того, в позовній заяві відсутнє обґрунтування належності розгляду даного позову до підсудності Черкаського районного суду Черкаської області. В цьому контексті слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст.27, ч.2 ст.28 ЦПК позов про розірвання шлюбу предявляється до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача або позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В позовній заяві зазначено, що позивач проживає в м. Києві за адресою, що відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3; вул. Кошиця, 5), а відповідач в м. Черкаси за адресою, що відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси (18015, м. Черкаси, вул.. Гоголя, 316). Отже позивач має обґрунтувати в позовній заяви підстави подання свого позову до Черкаського районного суду Черкаської області, а не до тих судів, в межах юрисдикції яких проживають позивач та відповідач, зазначити обставини, які свідчать про те, що справа підсудна цьому суду, та додати до позову докази, які підтверджують ці обставини.

Варто звернути увагу, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Отже, враховуючи порядок вирішення питання про відкриття провадження по справі та правове значення даної стадії цивільного процесу, то з огляду на положення ст.ст.12, 81, 83, 175, 177 ЦПК саме на позивача покладається обов'язок довести відсутність підстав для повернення позову або відмови у відкритті провадження, що може бути реалізоване лише шляхом надання суду відповідних доказів або обґрунтування неможливості їх подання.

Крім того, всупереч вимог ч.4 ст.177 ЦПК до позову не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Відповідно до пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про розірвання шлюбу у 2019році сплачується судовий збір в розмірі 768,40грн. Позивачем додано до позову копії квитанції про сплату судового збору на суму 1,00грн. Таким чином, позивач має доплатити судовий збір на суму 767,40грн та надати суду відповідну квитанцію.

Отже, вищевикладені обставини перешкоджають суду правильно вирішити питання про відкриття провадження. Тож позивачеві необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог зазначених в цій ухвалі і надати суду позовну заяву з усуненими недоліками (зазначенням в позовній заяви обґрунтування підсудності розгляду справи та наявність/відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.110 СК; подати квитанцію про сплату судового збору на суму 767,40грн).

Керуючись ст.185 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків тривалістю у сім календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків до вказаного строку, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали для усунення недоліків надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О. А. Смоляр