Справа № 760/9618/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1, подану її представником, про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКАНТ» про визнання патенту недійсним, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

27 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ТОВ «ФАБРИКАНТ» про визнання патенту недійсним, зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

У листопаді 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ТОВ «ФАБРИКАНТ» витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним патент на промисловий зразок НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрований 27 січня 2012 року за ТОВ «ФАБРИКАНТ».

Зобов'язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсним патенту на промисловий зразок НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованого 27 січня 2012 року за ТОВ «ФАБРИКАНТ», та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто з ТОВ «ФАБРИКАНТ» на користь ОСОБА_1 1653 гривні 60 копійок судового збору (т. 2, а.с. 42-48).

Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з ТОВ «ФАБРИКАНТ» на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

16 березня 2015 року між адвокатом Трегуб Ю.Є. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги адвокатом № 1603/2015, за умовами якого адвокат зобов'язався надавати правову допомогу ОСОБА_1 в якості представника позивача у справі за позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ТОВ «ФАБРИКАНТ» про визнання патенту недійсним, зобов'язання вчинити дії (т. 1, а.с. 12).

Трегуб Ю.Є. здійснює адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва № 2157 про право на заняття адвокатською діяльністю від 29 червня 2010 року (т. 1, а.с. 29).

У додатку № 1 до договору про надання правової допомоги адвокатом № 1603/2015 визначено, що сторони узгодили вартість юридичних послуг, які склали 3000 гривень (т. 1, а.с. 28).

06 квітня 2015 року ОСОБА_1 на виконання умов договору сплачено адвокату Трегуб Ю.Є. 3000 гривень за надання правової допомоги, що підтверджується заявою на переказ готівки № ICKTF0496051ES (т. 1, а.с. 30).

Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вбачається, що позивачем не надано доказів на підтвердження обсягу наданої адвокатом правничої допомоги, а саме не додано акт виконаних робіт з детальним описом фактично наданих послуг.

Наданий суду додаток № 1 до договору про надання правової допомоги адвокатом № 1603/2015 складений 16 березня 2015 року та не є належним доказом на підтвердження надання адвокатом Трегуб Ю.Є. правничих послуг ОСОБА_1

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в прийняті додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБРИКАНТ» про визнання патенту недійсним, зобов'язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: