КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6260/19 Головуючий у І інстанції Заставенко М.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України

30 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Журби С.О., Голуб С.А.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, аліментів на утримання дружини та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 жовтня 2007 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . На даний час сторони проживають окремо, син проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні.
Син часто хворіє та має особливі щоденні потреби, в зв`язку з тим, що має певні хвороби та особливості розвитку, а саме виражена затримка психо -мовного розвитку, розлад аутичного спектру (F 84), астено-неврологічний сидром. Син відвідує спеціальні заняття, де отримує допомогу спеціалістів, пов`язану з його соціальною адаптацією та з врахуванням індивідуальних особливостей.
З січня 2019 року їх спільний син відвідує по півдня спеціалізований дитячий заклад. Всього за період з вересня 2018 року по березень 2018 року, позивач понесла додаткові витрати на дитину у розмірі 17 769 грн. 50 коп.
Оскільки позивач не працює, а відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини; стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 22.03.2019 року і до 28.05.2019 року; стягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 8 884 грн. 75 коп., одноразово.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 22.03.2019 року і до 28.05.2019 року включно. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 8 884 грн. 75 коп. одноразово. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1 900 грн. 00 коп.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання ОСОБА_2 в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 22.03.2019 року і до 28.05.2019 року. Також просив відмовити в частині стягнення судового збору в розмірі 1900 грн., а в іншій частині рішення залишити в силі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що ухвалюючи рішення по суті спору, суд першої інстанції не врахував заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, та не дав належної оцінки доказам, поданим відповідачем. Вважає визначений судом розмір аліментів на утримання сина в 1/3 частині від його доходу завищеним та непосильним для нього, зважаючи на зміни в його сімейному та матеріальному становищі (наявність на утриманні цивільної дружини її неповнолітньої дитини, батьків-пенсіонерів), необхідності винаймати житло, щомісячна орендна плата на яке становить 8000 грн. та додатково 1400-1700 грн. складають комунальні витрати.
23 серпня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в якому остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року залишити без змін.
Зокрема у відзиві зазначено, що проживання з відповідачем дитини його співмешканки, батьком дитини якої він не є, не може впливати на виконання останнім власних батьківських обов`язків. Інтереси осіб, які проживають разом з відповідачем, не можуть мати перевагу над інтересами спільної дитини сторін.
У судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги відповідачта його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Позивач підтримала доводи, викладені нею у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із положень ст. ст. 84, 182, 185 СК України та врахувавши стан здоров`я дитини, матеріальне становище батька, прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, утримання матері та додаткових витрат, оскільки відповідач є особою працездатного віку та спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27 жовтня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи (а. с. 19, 54).

Малолітній син має діагноз аутистичного спектру у звязку з чим мати постійно несе витрати на проходження медичних та психологічних обстежень, отримання консультацій лікарів, корекційне лікування та перебування в спеціалізованому дитсадку (а.с. 25-37).

ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, працює у війковій частині НОМЕР_1 , та за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року отримав доходи у розмірі 102 393 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою № 136 від 24.04.2019 (а.с.76).

Відповідач орендує квартиру та сплачує орендну плату згідно з умовами договору 8 000 грн. 00 коп. за місяць, також сплачує комунальні послуги (а.с. 84-86, 91-93).

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями статті 141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до положень статті182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю - ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до статті 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Заперечуючи проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частини, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що такий розмір є завищеним і непосильним для нього.

Колегія суддів апеляційного суду з такими доводами не погоджується, з огляду на те, що спільний син сторін по справі має діагноз аутистичного спектру та у зв`язку з особливостями розвитку потребує такої організації життя, яка буде забезпечувати його комфортне перебування, відповідне харчування, психологічну корекцію, лікування, що постійно потребує більших витрат, пов`язаних саме із станом здоров`я дитини.

Необґрунтованими є посилання відповідача на те, що визначені судом витрати на утримання дитини в розмірі 1/3 та витрати на утримання дружини в розмірі 1/8 частин загалом складатимуть більше 50% його доходу. Так, згідно з Довідкою в/ч НОМЕР_2 від 24.04.2019 року, розмір заробітної плати відповідача за лютий і березень 2019 року склав по 19 596, 00 грн. 1/3 частина від щомісячного доходу в такому разі становитиме 6532 грн., а 1/8 відповідно 2 449,53 грн., що разом складатиме 8981,53 грн. тобто приблизно 45% від щомісячного доходу відповідача.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що аліменти на утримання дружини стягнуто судом з відповідача лише за період 22.03.2019 року і до 28.05.2019 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є фізично здоровою працездатною особою, має постійну роботу та отримує щомісячне забезпечення, інших осіб на своєму утриманні не має, тому збільшення витрат відповідача на утримання орендованого житла оплату не може бути підставою для незабезпечення належного утримання дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я та розвитку.

Відповідно до частинами 2, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Перевіривши доводи скаржника, враховуючи обставини справи та досліджені у суді першої інстанції докази, вважає, що ухвалюючи рішення про стягнення на утримання дружини з відповідача 1/8 частини від його доходу (заробітку) до досягнення дитиною трьох років, суд першої інстанції, правильно виходив із того, що відповідач є працездатною особою, а позивач була позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядала за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтується на доказах та законі і не спростовують висновків суду.
Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду в частині стягнення на дитину додаткових витрат не оскаржується, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції не переглядається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В ИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: С.О.Журба

С.А. Голуб