ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
13 березня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
в складі головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про визнання ОСОБА_2 такої, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 в будинку № 93-Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що будинок № 93-Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі знаходиться на балансі КП „Запоріжремсервіс.
ОСОБА_1 є наймачем квартири № 6 в зазначеному будинку, в якій на даний час зареєстровані три особи, а саме: він, його дочка відповідач у справі, та син від другого шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Незважаючи на ту обставину, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за місцем проживання позивача, однак вона в квартирі не проживає з 2003, та мешкає зі своєю матірю за адресою: АДРЕСА_1, що встановлено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28.08.2014 при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Ніяких речей відповідачки в квартирі немає.
Оскільки відповідач зареєстрована за вищезазначеною адресою, на неї нараховуються комунальні послуги та квартирна плата, які вона не оплачує, що змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних платежів тощо.
Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі ніж 6 місяців, а саме з липня 2003 р., ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Ухвалою суду від 07.11.2018 постановлено розгляд цивільної справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позові, наполягала на його задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала, в звязку з чим, на підставі вимог ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача у справі суд вважає за можливим справу розглянуто у відсутність ОСОБА_2 на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Третя особа представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не зявився, про день час та місця розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини його неявки суду невідомі.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши позивача, допитавши свідків, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, є наймачем зазначеної квартири, на його імя відкрито особистий рахунок № 11004535, що підтверджено його оригіналом.
Згідно витребуваної судом інформації з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 01.11.2018, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за вищезазначеною адресою з 18.02.1997 року по теперішній час.
Як пояснили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_2 в квартирі батька, а саме № 6 в будинку № 93-Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі не проживає з липня 2003 р. Не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратила.
Крім того, факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі з 2003 р. та факт її проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, встановлено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 28.08.2014 при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, долученого до позовної заяви.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02.12.2010 «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло.
Як передбачено ст. 29 ЦК України, місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Як передбачено ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно розяснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, числиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 18.02.1997 по даний час, однак у спірному житлі не проживає з липня 2003 р., не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового приміщення, не зберігає свого особистого майна, звязок з квартирою втратила, що достовірно підтверджено дослідженими матеріалами цивільної справи у їх сукупності та показами допитаних у судовому засіданні свідків.
За таких обставин, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, витрати на утримання майна не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що вона втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.
Таким чином, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 є такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому вони підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживанняв Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачем так як питання щодо їх стягнення позивачем не заявлялись.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 263-265, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 6 в будинку № 93-Б по вул. Перемоги в м. Запоріжжі.
Копію заочного рішення направити учасникам справи, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13.03.2019.
Повний текст рішення виготовлений 18.03.2018.
Суддя І.П. Соболєва