ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/7107/16-ц

Номер провадження 22-ц/816/4556/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

сторони справи:

позивач - Кредитна спілка «Сумська кредитна спілка»,

відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенко Світлани Юріївни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року в складі судді Котенко О.А., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 24 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у серпні 2016 року, в якому після уточнення, Кредитна спілка «Сумська кредитна спілка» (далі - КС «Сумська кредитна спілка») просила стягнути на свою користь з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість по договору про надання кредиту в сумі 7861 грн, з яких: 4166,91 грн - повернення кредиту, 3694,00 грн - повернення відсотків, а також в дольовому порядку судові витрати в сумі 1378,00 грн, тобто по 689,00 грн з кожного.

Свої вимоги мотивувала тим, що 06.03.2014 року між КС «Сумська кредитна спілка» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7551, відповідно до якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 5000 грн на умова строковості, платності та повернення. Також, з метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання, з ОСОБА_2 06.03.2014 року було укладено договір поруки, за яким остання зобов`язалась солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору. Проте, позичальник належним чином не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідачі не погасили.

Також, до суду звернувся ОСОБА_1 із зустрічною позовною заявою, у якій просив визнати недійсним кредитний договір №7551 від 06.03.2014 року, укладений між ним та КС «Сумська кредитна спілка».

Свої вимоги мотивував тим, що з 1994 року він перебуває на «Д» обліку з приводу психічного захворювання, внаслідок якого, в момент укладання кредитного договору, він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому даний правочин є недійсним. Зазначає, що фактично кошти, що були отримані за кредитним договором, були передані ОСОБА_2 , яка й умовила його укласти даний кредитний договір, пообіцявши, що вона буде розраховуватися з кредитною спілкою. Оскільки він через незадовільний психічний стан не усвідомлював значення своїх дій, то погодився на пропозицію ОСОБА_2 та уклав договір, який порушує його права та не відповідає його інтересам.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.07.2019 року позов КС «Сумська кредитна спілка» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь КС «Сумська кредитна спілка» заборгованість по договору про надання кредиту в сумі 7861 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до КС «Сумська кредитна спілка» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дольовому порядку на користь КС «Сумська кредитна спілка» в відшкодування судового збору в розмірі по 689 грн з кожного.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та відмові у задоволенні зустрічного позову, представник ОСОБА_1 - адвокат Кондратенко С.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що ОСОБА_1 не погоджується з висновком судово-психіатричної експертизи №89 від 18.02.2019 року, оскільки останній протягом 20 років, в тому числі і на даний час, страждає на хронічне психічне захворювання, що унеможливило для нього усвідомлювати значення свої дій та керувати ними на момент укладання кредитного договору, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста №343 від 16.05.2018 року.

Рішення суду в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу КС «Сумська кредитна спілка» просить відмовити у задоволенні скарги, а рішення суду залишити без змін. Вказує, що судом постановлене законне та обґрунтоване рішення, томі підстав для його скасування немає. Зазначає, що під час розгляду справи було доведено належними доказами, що ОСОБА_1 усвідомлював значення своїх дій та міг ними керувати під час укладання кредитного договору, який було укладено у встановленій законом формі.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем ОСОБА_2 не направлено.

Представник ОСОБА_1 доводи скарги підтримала та просила задовольнити.

Представник позивача проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але про час та місце його проведення повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення в оскарженій частині, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача, а під час укладання спірного договору - ОСОБА_1 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що

06.03.2014 року між КС «Сумська кредитна спілка» та ОСОБА_1 укладено договір №7551 про надання кредиту, відповідно до якого останньому було надано кредит в розмірі 5000 грн з кінцевим терміном повернення до 24.02.2016 року відповідно до графіку оплати зі сплатою 72 % річних (при перевищенні вказаних в графіку строків оплати більш ніж на 15 днів, або неповного погашення суми кредиту і відсотків, встановленої графіком, позичальник за кожний день прострочення, до моменту погашення кредиту відповідно до графіку оплати позичальник сплачує відсоток у розмірі 144% річних, який нараховується на непогашену суму кредиту) (а.с.10, 11, 13-15).

В забезпечення виконання вказаного кредитного зобов`язання 06.03.2014 року між КС «Сумська кредитна спілка» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №7551/1, згідно якого остання зобов`язалась перед кредитором солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 7551 від 06.03.2014 року у повному обсязі основного боргу, а також відсотків за користуванням кредитом та інших передбачених договором санкцій (а.с. 12).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, в наслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку та з урахуванням сплачених ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості за період з лютого по травень 2018 року, заборгованість за кредитним договором станом на 27.07.2016 року становить 7861,00 грн, з яких: 4166,91 грн - заборгованість за тілом кредиту та 3694,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 112-114).

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу наведених норм матеріального права, суд першої інстанції правильно визнав про невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №7551 від 06.03.2014 року та стягнення кредитної заборгованості.

Щодо вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним вказаного кредитного договору, то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Призначення експертизи у разі заявлення клопотання про її призначення хоча б однією зі сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи згідно з вимогами п. 2 ч. 1 статті 105 ЦПК України є обов`язковим.

Як встановлено, ОСОБА_1 з 1994 року перебуває на «Д» обліку в психіатра у зв`язку з хронічним психічним захворювання, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста №343 від 16.05.2018 року (а.с. 75).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №89 від 18.02.2019 року на момент укладання кредитного договору з КС «Сумська кредитна спілка» 06.03.2014 року ОСОБА_1 страждав хронічним психічним захворюванням, проте за своїм психічним станом міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 146-149).

Згідно з положеннями ст.ст. 76, 77, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_1 , оскільки належним та допустимим доказом, який виступає висновок судово-психіатричного експерта у справі, було доведено, що ОСОБА_1 під час укладання спірного правочину усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а консультативний висновок спеціаліста, на який посилається відповідач у апеляційній скарзі засвідчує, що ОСОБА_1 страждає психічним захворювання у зв`язку із чим перебуває на «Д» обліку з 1994 року, але не спростовує висновку експерта.

Протилежного, у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, стороною відповідача доведено не було, як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду рішення суду.

Оскільки факт усвідомлення відповідачем ОСОБА_1 своїх дій під час підписання кредитного договору встановлено, місцевий суд правомірно відмовив у задоволені зустрічного позову і задовольнив позов кредитної спілки.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскарженій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кондратенко Світлани Юріївни залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 липня 2019 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик