Справа № 462/2759/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року Залізничний районний суд м.Львова

у складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Ващишин А.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, покликаючись та те, що його бабусі на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0486 га на АДРЕСА_1 . 24 березня 1997 року бабуся склала заповіт, яким заповіла своє майно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся померла. 29 травня 2018 року ОСОБА_2 видала йому довіреність з метою оформлення спадщини після смерті бабусі. Однак у нотаріальній конторі було виявлено, що у заповіті прізвище бабусі зазначено « ОСОБА_2 ». Просить встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту №5-1308 від 24 березня 1997 року.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Судом встановлено, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №10309 від 18 липня 1996 року земельна ділянка площею 0,0486 га на АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно заповіту від 24 березня 1997 року, посвідченого Першою Львівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну ділянку площею 0,0486 га та садовий будиночок ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

На підставі наведеного та з врахуванням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, однак заявником не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо неможливості внести відповідні зміни до заповіту організацією, яка видала документ.

А також, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 4 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість заявником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що він звертався до нотаріальної контори з проханням внести зміни у заповіт та йому було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 259, 263-265, 274, 279, 294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи: Сьомої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - відмовити за її безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя А.І.Ліуш