РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2019 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

з участю секретаря Мацко Х.Д.

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_3, з участю заінтересованої особи - Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в:

заявниця звернулася до суду із заявою про оголошення померлим її батька ОСОБА_4, днем смерті просить вважати 04.02.2000р., посилаючись на те, що по місцю постійного проживання ОСОБА_4 за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 111/82 немає відомостей про його місце перебування з 04 лютого 2000 року. Заходи розшуку батька результатів не дали. Згідно із рішенням Місцевого суду Франківського району м. Львова від 10 липня 2001 року ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім. Вказує, що оголошення ОСОБА_4 померлим необхідне для оформлення спадщини. Тому просить заяву задоволити.

У судовому засіданні заявниця, заявлені вимоги підтримала, дала аналогічні пояснення. Просила заяву задоволити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка являється дочкою заявника ОСОБА_3, вказала, що протягом тривалого часу місце перебування ОСОБА_4 їй невідоме.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій вказав, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору та просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення заявниці, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до вимог ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Згідно із ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

З свідоцтва про народження заявниці серія І-АВ № 129695, виданного 02.12.1969 року вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

З листа Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №2 від 07.11.2000р. ОСОБА_4 в Одеську обласну клінічну психіатричну лікарню №2 не поступав.

Відповідно до листа Одеської обласної клінічної психіатричної лікарні №1 від 02.02.2001 року № 634 розшукуваний безвісти пропавший ОСОБА_4 в Одеську обласну клінічну психіатричну лікарню №1 не поступав.

Відповідно до листа Обласної психіатричної лікарні №4 від 06.02.2001 року розшукуваний ОСОБА_4 з жовтня 1998 року і до цього часу на стаціонарному лікуванні в Обласній психіатричній лікарні №4 не знаходився, за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки Львівської обласної психіатричної лікарні від 21.06.2001 року №2135/ог ОСОБА_4 лікувався в Львівській обласній психіатричній лікарні багаторазово, вперше з 02.03.1978р. по 24.04.1978р. Останній раз з 25.05.1989р. по 23.06.1989р. з діагнозом: шизофренія, періодичний тип протікання, депресивно-параноїдний синдром.

Згідно з довідкою Франківського районного відділу м. Львова Пенсійного фонду України від 04.07.2001 року ОСОБА_4 перебував на обліку як одержувач пенсії по інвалідності 2 групи з/з до 01.07.1999 року. Виплата пенсії припинена у звязку з закінченням терміну згідно довідки МСЕК з 01.07.1999р.

Рішенням Місцевого суду Франківського району м. Львова від 10 липня 2001 року ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім.

В судовому засіданні в якості свідка допитана дочка заявника ОСОБА_5 підтвердла, що не бачила ОСОБА_4 протягом тривалого часу, жодних відомостей про нього не має.

Суд надає віри поясненням свідка, так як вони чіткі, послідовні, стверджені іншими зібраними по справі доказами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги підставні та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 90, 259, 263-265, 268, 273, 308 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задовольнити.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 оголосити померлим з 04 лютого 2000 року .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 01.04.2019 року.

Суддя Мартинишин М. О.

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2