Ухвала

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/14468/17
Номер провадження 06.08/824/749/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Н.Є Арапіна
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
28 жовтня 2019 року місто Київ

Номер справи 755/14468/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Поливач Л.Д. (суддя - доповідач)

суддів: Махлай Л.Д., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

учасники справи:

заявник (відповідач) ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження (без виклику учасників справи та представників) заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди 68 934, 32 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги майнового характеру у сумі 640,00 грн., за позовні вимоги немайнового характеру у сумі 121,60 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року змінено рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року, зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з 68 934,32 грн. до 14 853,98 грн., а також зменшено розмір витрат на правничу допомогу стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 4 000,00 грн. до 2 017, 80 грн. В решті рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року залишено без змін.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити наступне: - питання про передачу ОСОБА_2 всіх пошкоджених деталей, які підлягають заміні (всі пошкоджені деталі задньої частини, за які вже здійснено відшкодування збитків та 30% пошкоджених деталей передньої частини автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно звіту №01-01/02 від 01.02.2017 відповідачу ОСОБА_1 ; - питання про стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» 1 581,50 грн., а шкоду присуджену до стягнення з ОСОБА_1 зменшити з 13 853,98 грн. до 12 272,48 грн.

В обґрунтування зазначив, що суд апеляційної інстанції приймаючи постанову не розглянув вимоги заявника щодо стягнення 1 581,50 грн. з ПрАТ «Київський страховий дім» та не обговорив питання про передачу пошкоджених деталей автомобіля потерпілої після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення суду здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду у даній справі здійснювався у відповідності до вимог п.13 ч. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Дослідивши зміст заяви, суд апеляційної інстанції вважає, що в прийнятті додаткового рішення слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, тлумачення положень статті 270 ЦПК України, свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав. Додаткове рішення не може змінювати суті основного рішення, вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви та прийнятті додаткового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, приймаючи постанову суд апеляційної інстанції зменшив розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також зменшив розмір витрат на правничу допомогу стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 В решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Суд апеляційної інстанції навів у постанові суду мотиви та обґрунтування, згідно яких дійшов такого висновку.

При цьому, суд апеляційної інстанції вирішив питання про право, зазначив точну грошову суму, присуджену до стягнення з відповідача на користь позивача. Питання щодо повернення ОСОБА_1 пошкоджених деталей автомобіля, належного позивачу, судом не вирішувалося, оскільки зменшуючи розмір майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, колегією суддів було взято до уваги ту обставину, що розрахунок матеріальної шкоди, завданої позивачу з вини відповідача, вираховувався з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей автомобіля марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , а не заміни старих на нові деталі, що повністю узгоджується з нормами закону. Крім того, визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд не виходив з вартості автомобіля позивача на момент ДТП, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача не перевищувала його вартості на момент ДТП і відновлювальний ремонт даного автомобіля був доцільним.

Беручи до уваги те, що під час прийняття постанови судом було розглянуто усі доводи ОСОБА_1 , зазначені в апеляційній скарзі, а його вимоги щодо ухвалення додаткового рішення фактично зводяться до непогодження із прийнятою апеляційним судом постановою та зміни судового рішення по суті, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

При цьому колегія суддів зазначає, що аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Суд у своєму рішенні навів мотиви з яких не прийняв до уваги доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволення вимог щодо стягнення з страховика різниці суми страхової виплати із страховим лімітом, дав вірну оцінку запереченням відповідача щодо повернення йому пошкоджених деталей автомобіля позивача.

Підстави для ухвалення судом додаткового рішення відсутні.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 слід відмовити в прийнятті додаткового рішення з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 270, 389 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_1 відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна ухвала складена 28 жовтня 2019 року.

Судді: Л.Д. Поливач

Л.Д. Махлай

О.І. Шкоріна