Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1306/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Борисюка Р.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №274/1306/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2016 року,ухвалене під головуванням судді Корбута В.В. у м. Бердичів,

встановив:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 07.09.1987 р.

У травні 2015 р. ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділити вказане незавершене будівництво між подружжям, виділивши їй 1/2 його частку, поділити набуте за час шлюбу рухоме майно загальною вартістю 715500грн., виділивши їй: трактор Т-40 АМ, тракторний причіп, пилораму та певне рухоме майно вартістю 357975грн., вагончик, розводне, заточне, плуг, культиватор, косарку роторну, обприскувач, насосну станцію, станок деревообробний, млин, електросічкарню, зварювальний апарат, дриль, болгарку, компресор, інструменти для сільськогосподарської техніки, сільськогосподарський реманент, браму вхідну, двадцять один вулик з бджолами, кобилу, корову, двадцять овець, п'ять свиней, врожай вівсу за 2013 рік з земельної ділянки площею 0,80 га; поділити земельну ділянку, надану для будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,25 га, виділивши їй 1/2 її частку, визнати за нею право власності на земельну ділянку, надану для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,125 га.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вирішено питання про судові витрати. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано сукупність будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Поділено сукупність будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку сукупності будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку сукупності будівельних матеріалів, які являють собою об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. В задоволенні іншої частини зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішенно питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині зустрічного позову і ухвалити нове рішення про його задоволення. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального і матеріального права. Вказує, що довела наявність спільно нажитого під час шлюбу майна - незавершеного будівництвом жилого будинку, земельної ділянки, рухомого майна та його вартість.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17 січня 2018 року визнано нечинним рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2016 року в частині вимог про поділ будинку і , затверджено умови мирової угоди і закрито провадження у справі в цій частині.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1987 по 2016 рік.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

З матеріалів справи, пояснень сторін вбачається, що в шлюбі, за час спільного проживання ними набуто трактор колісний Т-40 1988 року, стаціонарну горизонтальну стрічкову пилораму типу АИС-13294 в комплекті з електричним приводом потужністю двигуна 7,5Кв., газову плиту «Ардо» 9169 грн., пральну машину, пральну машину LG, ноутбук «Леново».

Згідно висновку судової експертизи від 03 березня 2017 року середня ринкова вартість трактору колісного Т-40 1988 року випуску станом на 28.02.2017 року становить 49780грн. (т.2 а.с.147-150).

Згідно висновку судової експертизи від 25.07.2017 року вартість оглянутих експертом речей: стаціонарної горизонтальної стрічкової пилорами типу АИС-13294 в комплекті з електричним приводом потужністю двигуна 7,5Кв становить 50000грн., газової плити «Ардо» 9169 грн., пральної машини LG 10599грн., пральної машини LG Intellowasher 8694грн. Вартість не наданого для огляду ноутбуку «Леново» становить 6273грн. (т.2 а.с.155-160).

За таких обставин, вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними в рівних частках. Оскільки фактично майном тривалий час користується ОСОБА_1, є доцільним виділ майна в натурі йому із сплатою на користь ОСОБА_2 компенсації у розмірі Ѕ частини вартості майна.

Доводи ОСОБА_1, що внаслідок зносу трактору від нього залишились окремі частини, і він знятий з реєстрації як транспортний засіб не можуть бути взяті до уваги, оскільки на час припинення спільного проживання трактор був в наявності і доказів на підтвердження зняття його з реєстрації саме внаслідок фізичного зносу відповідач за зустрічним позовом не надав.

Суд не бере до уваги звіт про ринкову оцінку майна №180323 станом на 23 березня 2018 року (т.3 а.с.7-76), бо із змісту висновку не вбачається, що оцінювач оглядав предмети оцінки, в додатках містяться ксерокопії фотознімків предметів, які є складовою частиною експертного висновку від 25.07.2017 року.

Як передбачено ст.ст.22, 23 Земельного кодексу 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно із ст.ст.125, 126 ЗК України в редакції до 05.03.2009 року право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Документом, який посвідчує право власності або право постійного користування земельною ділянкою є державний акт.

Згідно із ст.ст.125, 126 ЗК України в редакції після 05.03.2009 року право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Красівської сільської ради народних депутатів № 16 від 16 червня 1994 року ОСОБА_1 дозволено будівництво житлового будинку та господарських споруд на земельній ділянці площею 0,60 га між господарствами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.151).

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо права власності сторін на земельні ділянки.

Згідно умов мирової угоди будинок, який розташований на земельній ділянці є собистою власністю ОСОБА_1

За таких обставин вимога про поділ земельної ділянки є безпідставною.

Отже, рішення в частині зустрічного позову належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення зустрічного позову, та про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивачки судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2016 року в частині зустрічного позову і ухвалити нове рішення про часткове задоволення зустрічного позову.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя майно загальною вартістю 134515грн.: трактор Т-40, 1988 року випуску, вартістю 49780грн., стаціонарну горизонтальну стрічкову пилораму типу АИС-13294 в комплекті з електричним приводом потужністю двигуна 7,5 кв вартістю 50000грн., газову плиту «Ардо» вартістю 9169 грн., пральну машину LG вартістю 10599грн., пральну машину LG Intellowasher вартістю 8694грн., ноутбук «Леново» вартістю 6273грн.

Поділити майно між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по Ѕ частині кожному. Виділити ОСОБА_1 в натурі майно загальною вартістю 134515грн.: трактор Т-40, 1988 року випуску, вартістю 49780грн., стаціонарну горизонтальну стрічкову пилораму типу АИС-13294 в комплекті з електричним приводом потужністю двигуна 7,5 кв вартістю 50000грн., газову плиту «Ардо» вартістю 9169 грн., пральну машину LG вартістю 10599грн., пральну машину LG Intellowasher вартістю 8694грн., ноутбук «Леново» вартістю 6273грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 67257грн.50коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1681грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: