Номер провадження: 22-ц/813/2371/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Головного управління держгеокадастру в Одеській області на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська бутербродна компанія", третя особа без самостійних вимог - Одеська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та визнання підстав для реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Одеська бутербродна компанія», третя особа без самостійних вимог - Одеська міська рада, про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень кафе з літнім майданчиком (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ними та відповідачем, та просили суд визнати за кожним по 1/2 частки вказаного нерухомого майна, обґрунтовуючи вимоги тим, що між ними був укладений договір купівлі-продажу, за вказане нерухоме майно позивачі передали грошові кошти у розмірі 372 000 гривень, отримавши нерухоме майно, по цей час користуються ним, при цьому відповідач зобов`язався оформити договір нотаріально протягом місяця, однак ухиляється від виконання взятих обов`язків, тому вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав власника (а.с. 3-5).

16 серпня 2016 року заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (суддя Шепітко І.Г.) позов задоволено частково. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Одеська бутербродна компанія" на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 27.06.2012 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, право власності зареєстроване за відповідачем 07.08.2012 року, реєстраційний номер 34879961, номер запису: 3830 в книзі: 110 неж.-177., що був укладений 24.05.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з однієї сторони, та товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська бутербродна компанія", з іншої сторони. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках право власності на нежитлові приміщення кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-35).

11 серпня 2017 року не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси заступника прокурора Одеської області Горностаєва Т. в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Головного управління держгеокадастру в Одеській області подала апеляційну скаргу через суд першої інстанції. Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, а висновки викладенні в ньому, не відповідають обставинам справи. Так, апелянт зазначив, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не враховані рішення суду, які вступили в законну силу, про скасування свідоцтва про право власності та державної реєстрації права власності ТОВ «Одеська бутербродна компанія» на нежитлові приміщення кафе з літніми будиночками та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно побудованих приміщень за власний рахунок. Також апелянт посилається на порушення інтересів територіальної громади м. Одеси, що полягають у самовільному захопленні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки, яка є комунальною власністю, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити ( а.с. 43-57).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області (суддя Кононенко Н.А.) від 20.09.2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області було відмовлено (а.с. 79-80). Не погоджуючись з вказаною ухвалою заступник прокурора Одеської області звернувся до суду з касаційною скаргою (а.с. 84-89). Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 року ухвалу апеляційного суду від 20.09.2017 року було скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд (а.с. 132-135).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду (суддя Дрішлюк А.І.) від 28.01.2019 року справа була прийнята до провадження.

В судовому засіданні прокурор Ейсмонт С.О. просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник Одеської міської ради Танасійчук І.М. та представник Головного управління держгеокадастру в Одеській області Карапиш К.В.проти задоволення апеляційної скарги не заперечували. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2013 року можливе застосування вимог ст.220 ЦК України, у відповідності до якої, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Частиною 2 даної статті встановлено, що коли сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Тому суд вирішив задовольнити позовні вимоги частково.

Апеляційний суд звертає увагу, що такий висновок суду було зроблено без врахування всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

За обставинами даної справи предметом позовних вимог є нежитлові приміщення кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м. та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані нежитлові приміщення на підставі Свідоцтва про право власності від 27.06.2012 року Серії НОМЕР_7 належали ТОВ «Одеська бутербродна компанія» (а.с. 12).

20.05.2016 року Збори Учасників ТОВ «Одеська бутербродна компанія» ухвалили відчужити нежитлові приміщення кафе, про що свідчить наявний в матеріалах справи Протокол (а.с. 14-15).

24.05.2016 року між ТОВ «Одеська бутербродна компанія» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений в письмовій формі договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна (а.с. 16-12).

20.07.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу від 24.05.2016 року, визнати за позивачами право власності на спірне майно по 1/2 частині за кожним, а також визнати ухвалене рішення підставою для реєстрації Управлінням державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області права власності на вказане нерухоме майно (а.с. 3-5).

Відповідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В процесі розгляду справи суд повинен повно дослідити та з`ясувати всі обставини, які мають значення для справи та перевірити їх відповідними доказами. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», а саме в п. 27 виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів

Рішення суду повинно ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на що в тому числі звертав увагу апелянт, 21 січня 2015 року Суворовський районний суд м. Одеси (суддя Шепітко І.Г.) ухвалив рішення в справі № 523/7180/14, яким позов заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська бутербродна компанія», Виконавчого комітету Одеської міської ради, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності було вирішено задовольнити повністю. А саме, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.12.2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на частку кафе з літніми будиночками (шість штук), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.12.2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на частку кафе з літніми будиночками (шість штук), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складається в цілому з кафе з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 278,4 кв.м. Та визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності від 27.06.2012 року серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська бутербродна компанія» на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв. м. з літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м., що розташовані на території «Гідропарку «Лузанівка» за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці, загальною площею 0,027 га.

Крім того, Господарський суд Одеської області (суддя Зайцев Ю.О.) 11 січня 2016 року в справі № 916/4741/15 ухвалив рішення, яким позов Одеської міської ради до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська бутербродна компанія (відповідач 1), Одеського міського управління юстиції в Одеській області (відповідач-2) про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку було вирішено задовольнити. А саме скасувати державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська бутербродна компанія» на нежитлові приміщення кафе загальною площею 278,4 кв. м. із літніми будиночками (шість штук), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яка була здійснена комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» на підставі свідоцтва про право власності від 27.06.2012 р. НОМЕР_1. А також зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська Бутербродна компанія» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,027 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , на користь Одеської міської ради шляхом знесення самочинно побудованого нежитлового приміщення кафе загальною площею 278,4 кв. м. із літніми будиночками (шість штук), загальною площею 137,4 кв. м. за власний рахунок.

Згідно зі ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, з вище наведеного вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно, яке є предметом спору в цій справі, за ТОВ «Одеська бутербродна компанія» вказаними рішеннями було скасовано. Тобто, станом на 24.05.2016 року ТОВ «Одеська бутербродна компанія» не мала передбаченого законом права відчужувати спірне нерухоме майно на користь третіх осіб, а тому підстави для визнання правочину дійсним та визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачами відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 13 вказаної статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому, оскільки за результатами перегляду оскаржуваного рішення апеляційний суд ухвалив нове рішення по суті спору, апеляційний суд приймає рішення про розподіл судових витрат.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу та на підставі ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та відмовляє в задоволенні позовних вимог

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська бутербродна компанія", третя особа без самостійних вимог - Одеська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та визнання підстав для реєстрації - залишити без задоволення.

Стягнути на користь прокуратури Одеської області з позивачів ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Одеській області 27.10.2006 р., ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23.10.1997 р.) судовий збір в сумі 4092 грн. в рівний частках за подачу апеляційної скарги на розрахунковий рахунок № 564 в ДКСУ м. Київ 820172, 2 (юридична та почтова адреса: 65026 , м. Одеса, вул . Пушкінська , 3 тел. 7319800, неприбуткова організація).

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 18 жовтня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

03.10.2019 року м. Одеса