ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2449/19 Справа № 200/5719/18 Суддя у 1-й інстанції - Литвиненко І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

13 квітня 2018 року на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Протокольною ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 задоволено та залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

12 червня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 подано заяву про затвердження мирової угоди.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року визнано мирову угоду, укладену сторонами 03 липня 2018 року, за умовами якої: ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 визнають те, що їх солідарна заборгованість перед ОСОБА_2 на момент укладення цієї мирової угоди відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і становить 3 000 000 (три мільйони) доларів США, що є еквівалентною сумі у національній валюті у розмірі 79 470 000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень.

По цій мировій угоді ОСОБА_3, (РНОКПП: НОМЕР_1) передав ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) в рахунок погашення заборгованості кошти у сумі еквівалентній 50000 (п'ятдесяти тисячам) доларів США, що є еквівалентном суми у 1 300000 (один мільйон триста тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_3, (РНОКПП: НОМЕР_1) у вигляді солідарного стягнення з нього боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року у розмірі 3 000000 доларів США, що є еквівалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, які є позовними вимогами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_10, (РНОКПП: НОМЕР_3) в рахунок погашення заборгованості передав ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) корпоративні права у вигляді своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ІК Актив» () у розмірі 21 (двадцять один) відсоток, що є еквівалентним сумі 326445 (триста двадцять шість тисяч чотириста сорок п'ять) гривень та частку у статутному капіталі ТОВ «Дніпроолія» () у розмірі 21 (двадцять один) відсоток, що є еквівалентом сумі у 2 100000 (два мільйони сто тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_10, (РНОКПП: НОМЕР_3) у вигляді солідарного стягнення боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року, у розмірі 3 000000 (три мільйони) доларів США, що є еквівалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, яка є предметом позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу за договором позики.

ОСОБА_12, (РНОКПП: НОМЕР_4) в рахунок погашення заборгованості передав ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) корпоративні права у вигляді своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ІК Актив» () у розмірі 16 (шістнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 248720 (двісті сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень та частку у статутному капіталі ТОВ «Дніпроолія» () у розмірі 16 (шістнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 1 600000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_12, (РНОКПП: НОМЕР_4) у вигляді солідарного стягнення боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року, у розмірі 3 000000 доларів США (три мільйони), що є еквівалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у розмірі 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, що є предметом позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_11, (РНОКПП: НОМЕР_5) в рахунок погашення заборгованості передав ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) корпоративні права у вигляді своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ІК Актив» () у розмірі 21 (двадцять один) відсоток, що є еквівалентом сумі у 326445 (триста двадцять шість тисяч чотириста сорок п'ять) гривень та свою частку у статутному капіталі ТОВ «Дніпроолія» () у розмірі 21 (двадцять один) відсоток, що є еквівалентом сумі у 2 100000 (два мільйони сто тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_11, (РНОКПП: НОМЕР_5) у вигляді солідарного стягнення боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року у сумі 3 000000 доларів США (три мільйони), що є еквівалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, що є предметом позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_1, (РНОКПП: НОМЕР_6) в рахунок погашення заборгованості передала ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) корпоративні права у вигляді своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ІК Актив» () у розмірі 17 (сімнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 264265 (двісті шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят п'ять) гривень та свою частку у статутному капіталі ТОВ «Дніпроолія» () у розмірі 17 (сімнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 1 700000 (один мільйон сімсот тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_1, (РНОКПП: НОМЕР_6) у вигляді солідарного стягнення з неї боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року у сумі 3 000000 доларів США (три мільйони), що є еквівалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, що є предметом позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

ОСОБА_5, (РНОКПП: НОМЕР_7) в рахунок погашення заборгованості передав ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) корпоративні права у вигляді своєї частки у статутному капіталі ТОВ «ІК Актив» () у розмірі 17 (сімнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 264265 (двісті шістдесят чотири тисячі двісті шістдесят п'ять) гривень та свою частку у статутному капіталі ТОВ «Дніпроолія» () у розмірі 17 (сімнадцять) відсотків, що є еквівалентом сумі у 1700000 (один мільйон сімсот тисяч) гривень. ОСОБА_2, (РНОКПП: НОМЕР_2) відмовляється від своїх позовних вимог до ОСОБА_5, (РНОКПП: НОМЕР_7) у вигляді солідарного стягнення боргу за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року у розмірі 3 000000 доларів США (три мільйони), що є еквевалентом сумі, на момент звернення до суду з позовною заявою, у розмірі 79 470000 (сімдесят дев'ять мільйонів чотириста сімдесят тисяч) гривень, що є предметом позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за договором позики.

Після передачі грошових коштів у зазначеній вище сумі від ОСОБА_3 до ОСОБА_2, передачі корпоративних прав у вигляді розмірів своїх часток у статутному капіталі у зазначеному вище розмірі від ОСОБА_10 до ОСОБА_2, від ОСОБА_12 до ОСОБА_2, від ОСОБА_11 до ОСОБА_2, від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та від ОСОБА_5 до ОСОБА_2, кредитор ОСОБА_2 не матиме претензій майнового характеру до позичальників: ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та до ОСОБА_5 за договором позики № 1 від 20 листопада 2012 року, що укладений між цими особами, у межах цивільної справи про стягнення боргу за цим договором (справа № 200/5719/18, провадження № 2/200/2367/18).

Строк передачі грошових коштів та корпоративних прав у вигляді часток у статутному капіталі у розмірах, що визначений у цій угоді, складає один календарний місяць, перебіг якого починається з 14 липня 2018 року, тобто з наступного дня після затвердження судом мирової угоди. Будь-які витрати майнового характеру, що можуть виникнути після затвердження цієї Мирової угоди, покладаються на ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та до ОСОБА_5 солідарно.

Судові витрати по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики (справа № 200/5719/18, провадження № 2/200/2367/18) у сумі 8810 гривень, що сплачені ОСОБА_2 при подачі позовної заяви, повинні бути сплачені на його користь ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 протягом одного календарного місяця, перебіг якого починається з 14 липня 2018 року, тобто з наступного дня після затвердження судом цієї мирової угоди.

Провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року про затвердження мирової угоди та закриття провадження по справі № 200/5719/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати та справу № 200/5719/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала районного суду - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2018 року було відкрито апеляційне провадження та 25 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року, призначено до апеляційного розгляду.

23 серпня 2018 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Дятловим А.М. подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

В цей же день, 27 серпня 2018 року, при підготовці даної справи до колегії, яка призначена на 28 серпня 2018 року, помічником судді Апеляційного суду Дніпропетровської області були виявлені підложні матеріали справи, тобто адвокатом було порушено вимоги ст. 185-3 КУпАП.

За фактом викрадення цивільної справи №200/5719/18 (апеляційне провадження №22-ц/774/5251/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 липня 2018 року, були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування.

28 серпня 2018 року питання стосовно розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було зняте до відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року заяву Апеляційного суду Дніпропетровської області про відновлення втраченого судового провадження №200/5719/18, задоволено.

Відновлено повністю втрачене судове провадження № 200/5719/18 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_5 «про стягнення боргу за договором позики».

Визнаючи мирову угоду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов до висновку, що мирова угода, досягнута безпосередньо сторонами, не порушує чиїх не-будь прав та охоронюваних законом інтересів.

Але з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись з позовом до суду ОСОБА_2 вказував, що 20 листопада 2012 року дав у борг ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10., ОСОБА_12., ОСОБА_11., ОСОБА_1 3 000 000 доларів США, про що була складена розписка. ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10., ОСОБА_12., ОСОБА_11., ОСОБА_1 зобов'язувалися повернути кошти не пізніше 20 листопада 2017 року. Посилаючись на те, що відповідачі не виконали своїх зобов'язань та не реагують на його звернення, позивач просив стягнути з них на свою користь 79 470 000 грн. та судові витрати.

12 червня 2018 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська було подано мирову угоду, в якій сторони прийшли до врегулювання спору шляхом її укладення, вона прийнята судом та затверджена.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Тобто, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов'язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов'язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз'яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

За положеннями п. 1 ч.5 ст. 207 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є невиконуваними, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, виходячи із змісту ст. 207 ЦПК України, укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов'язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається і затверджується судом у відповідності до вимог не лише цивільного процесуального права, а й з урахуванням цивільного права.

Затверджуючи мирову угоду по справі, судом першої інстанції не враховано, що предметом спору є солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_10., ОСОБА_12., ОСОБА_11., ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики №1 від 20.11.2012 року у розмірі 79 470 000,00 грн.

Визнаючи відповідно до умов мирової угоди за ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "ІК АКТИВ" та ТОВ "ДНІПРООЛІЯ", які не є предметом спору про стягнення боргу, суд детально не з'ясував, чи відповідає зазначена мирова угода вимогам закону, зокрема положенням ст. 207 ЦПК України, чи стосується вона прав та обов'язків сторін, що випливають із договору позики і самого предмета позову, чи пов'язані її умови зі спірними правовідносинами, чи законно відповідачі в розумінні положень ст.ст.1046, 1049 ЦК України, укладаючи мирову угоду щодо корпоративних прав у вигляді часток у статутних капіталах ТОВ "ІК АКТИВ" та ТОВ "ДНІПРООЛІЯ" шляхом передання їх у власність позивача виконали взяті на себе зобов'язання по поверненню боргу та чи є вони співмірними із сумою боргу за договором позики.

Крім того, як вбачається з позовної заяви та заяви про затвердження мирової угоди позивачем зазначено зареєстровані адреси ОСОБА_10. - АДРЕСА_1, ОСОБА_12. - АДРЕСА_2, ОСОБА_11. - АДРЕСА_3.

Проте, вказані адреси є неповними та не містять, а ні назви вулиці, а ні номеру будинку.

Також, зазначені позивачем адреси для листування з відповідачами мають для всіх однакову адресу, а саме: АДРЕСА_4, в той час коли ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11 є громадянами Турецької Республіки.

Частиною 6 ст. 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

А тому, суд першої інстанції не з'ясував та не перевірив місце проживання та реєстрації ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11.

Отже, судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 498 ЦПК України не здійснено належне повідомлення іноземних осіб про дату, час та місце розгляду справи в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, учасниками якої вони є.

Тобто, суддею першої інстанції порушено права сторін та усунуто від участі у розгляді справи громадян інших держав (іноземців) - громадян Турецької Республіки ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11.

Розпочинаючи судовий розгляд, суд мав встановити, чи повідомлені про час і дату цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судом не здійснено жодних дій згідно з нормами ЦПК України щодо направлення сторонам судових повісток про виклик.

Зокрема, статтею 498 ЦПК України визначено, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Аналогічна норма міститься в Законі України "Про міжнародне приватне право", частиною 1 ст. 80 встановлено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникає необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Отже,суд першої інстанції не направляв відповідно до ст.498 ЦПК України звернення з судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку встановленому ЦПЦ України або міжнародним договором,згода на обов'язковість якого надана ВРУ.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції не повідомив ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11 про час та дату розгляду справи №200/5719/18 і не надсилав вказаним особам жодних процесуальних документів по справі, чим порушив вимоги ст. 128 ЦПК України.

Разом з тим, інтереси ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11 представляла невстановлена особа на підставі неперевірених судом першої інстанції довіреностей, що спричинило порушення права відповідачів по справі.

Зазначене свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до необґрунтованого затвердження між сторонами мирової угоди, умови якої не узгоджуються із законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду щодо визнання мирової угоди та закриття провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, а тому відповідно до вимог ст.379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2018 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича