ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-в/753/29/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання - Пасько І.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2,

представник заявника - ОСОБА_3,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

розглянув в судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження у цивільній справі, скасування заходів забезпечення позову та звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У 2006 р. в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-3368/06 за позовом ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4) до ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5) про стягнення суми за договором про надання послуг та відшкодування моральної шкоди.

10.07.2006 суд ухвалив у даній справі заочне рішення, яким стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3500 грн. боргу, 1500 грн. моральної шкоди 89,50 грн. судових витрат, а усього 5 089,50 грн.

22.10.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, заявник) про відновлення втраченого провадження по цивільній справі № 2-3368/06 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_6, скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 10.07.2006, та звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: Ѕ частини трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказала, що є дочкою та спадкоємицею померлої у 2014 р. ОСОБА_6 Будучи власницею арештованого майна, вона мала намір ознайомитись з матеріалами цивільної справи, але отримала відповідь, що матеріали справи знищені за давністю зберігання. Жодних зобов'язань перед особою, в інтересах якої накладено арешт - ОСОБА_4, заявник не має, арешт жодним чином не може виконати свою функцію забезпечення виконання рішення суду, водночас порушує її права. До того ж сума стягнення, визначена рішенням суду, є невиправдано малою для накладання в забезпечення її стягнення арешту на нерухоме майно, яке на даний час є єдиним житлом заявника. Інший арешт цього ж майна, який був накладений при примусовому виконанні рішення, був знятий рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.02.2018.

Ухвалою від 26.10.2018 суд витребував від Сьомої київської державної нотаріальної контори копію ухвали суду від 10.07.2006 про забезпечення позову, проте на час розгляду заяви відповідь від нотаріальної контори не надійшла.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити.

ОСОБА_4 про розгляд заяви повідомлялась за зазначеною у заяві адресою, проте судові документи повернулись до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Заслухавши заявника, її представника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву подано особою, яка не має права її подавати.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відтак процесуальний закон чітко визначає осіб, які можуть бути ініціаторами відновлення втраченого судового провадження.

За змістом положень ст. 158 ЦПК України, яка регулює питання скасування заходів забезпечення позову, право на подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову теж є лише у учасників справи.

В даному випадку заявник ОСОБА_2 є лише спадкоємицею відповідача, але не вона не була учасником цивільної справи № 2-3368/06, а тому не є особою, яка має право подавати заяву про відновлення втраченого судового провадження та про скасування заходів забезпечення позову.

Водночас суд не може не погодитися з доводами заявника про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову порушують її права.

Системний аналіз в контексті заяви ОСОБА_2 положень цивільного процесуального законодавства в сукупності з нормами матеріального закону, які регулюють право власності (ст. 319, 321, 391 ЦК України), та конституційним принципом обов'язковості виконання рішення суду (ст. 124, 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України), дає підстави вважати, що в даному випадку має місце спір про право, який повинен вирішуватися лише в позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 489, 494, 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження у цивільній справі, скасування заходів забезпечення позову та звільнення майна з-під арешту.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

Ухвала проголошена 25.03.2019.