Справа № 297/107/19
18 березня 2019 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача державний реєстратор Берегівської РДА ОСОБА_3 про скасування права власності на земельну ділянку,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача державний реєстратор Берегівської РДА ОСОБА_3 про скасування права власності на земельну ділянку.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» на прилюдних торгах відділом Державної виконавчої служби Берегівського РУЮ було реалізовано арештоване нерухоме майно, належне боржнику ОСОБА_2, а саме: однокімнатна квартира загальною площею 49,8 м. кв., житловою площею 23,2 м. кв, розташована на 1-у поверсі одноповерхового будинку за адресою : м. Берегово, вул. Л. Українки, 42/2.
Згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 10 жовтня 2013 року вищезазначену квартиру з прилюдних торгів придбала його донька ОСОБА_5.
16 вересня 2017 року за договором дарування позивач став власником квартири №2., яка розташована в будинку № 42 по вул. Л. Українки в м. Берегове.
Рішенням Берегівського районного суду від 02 жовтня 2018 року було визнано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :01:013:0197) площею 0,009га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Л. Українки, 42/2 за мною з право здійснення реєстрації права власності на дану земельну ділянку і отримання витягу з Державного реєстру прав на вищевказану земельну ділянку. Дане рішення набрало законної сили 02 листопада 2018 року.

14 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3 з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі рішення від 02 жовтня 2018 року. Однак в такій реєстрації йому було відмовлено на підставі того, що в резолютивній частині рішення відсутня вказівка про скасування права власності ОСОБА_2.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.01.2019 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України відповідачу було надано право у строк до 19.02.2019 року: надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

Згідно з ч.2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2019 року було призначено розгляд справи на 18.03.2019 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву, згідно якої просить розглянути судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.

Державний реєстратор Берегівської РДА ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав заяву якою просить розглянути справу без його участі

Суд, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_5 з прилюдних торгів придбала однокімнатну квартиру загальною площею 49,8 м. кв., житловою площею 23,2 м. кв, що розташована на 1-у поверсі одноповерхового будинку за адресою: м. Берегово, вул.. Л. Українки, 42/2, що підтверджується свідоцтвом про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 10 жовтня 2013 року.

16 вересня 2017 року згідно договору-дарування позивач став власником квартири №2., яка розташована в будинку № 42 по вул. Л. Українки в м. Берегове.

Також судом встановлено, що вказана квартира розташована на земельній ділянці площею 0,009 га., яка належить ОСОБА_2, згідно державного акту Про право приватної власності на землю серії ЯК №639264 від 15.08.2012 року (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку).

Витягом про державну реєстрацію правочинів від 16.09.2017 року за № 197533633 стверджується, що позивач ОСОБА_1 являється власником нежилого приміщення, який розташований за адресою: м. Берегово, вул. Лесі Українки, 42/2

Рішенням Берегівського районного суду від 02 жовтня 2018 року було визнано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер: :01:013:0197) площею 0,009га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Л. Українки, 42/2 за мною з право здійснення реєстрації права власності на дану земельну ділянку і отримання витягу з Державного реєстру прав на вищевказану земельну ділянку. Дане рішення набрало законної сили 02 листопада 2018 року.

14 грудня 2018 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Берегівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3 з заявою про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку на підставі рішення від 02 жовтня 2018 року. Однак в такій реєстрації йому було відмовлено на підставі того, що в резолютивній частині рішення відсутня вказівка про скасування права власності ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 377 ч.2 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до підпункту «г» пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 01.01.2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку на якій вони розміщені без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 05.11.2009 р. №1702-УI.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороні законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, позивач правомірно на законних підставах набув право власності на квартиру з прилеглою до нього земельною ділянкою.

Відповідно ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Статтею 120 ч.1 ЗК України зазначено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності , користуванні іншою особою припиняється право власності, право користування земельною ділянкою на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи переходить право власності на земельну ділянку або її частину, без зміни її цільового призначення.

Позивач, як власник вищевказаної квартири користується прилеглою до вище зазначеного будинку земельною ділянкою, площею 0,009 га., його право щодо вільного володіння та розпорядження даним майном ніким не оспорюється, а тому виходячи із встановлених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення .

Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13,141, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, п.1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 328, 377 ч.2, 378 ЦК України, ст. 120 ч.1 ЗК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий номер: :01:013:0197) площею 0,009 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та розташована за адресою: Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Л. Українки, 42/2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_6.