_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 496/1700/15-ц
Провадження № 2/520/1832/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,

за участі представника ТОВ «Кей-Колект» - Бірюкова Андрія Миколайовича , представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_15, представника АТ «УкрСиббанк» - Прокоф`євої Лариси Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання поруки припиненою;

- та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про визнання частково недійсними договорів та інших вимог, -

ВСТАНОВИВ:

І . ПРОЦЕДУРА

15.04.2015 року позивач ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 90 606,78 дол. США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим НБУ, на день ухвалення рішення; та стягнути судовий збір.

29.03.2016 року відповідач ОСОБА_3 надав до суду зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Коллект», в якому просить визнати договір поруки № 144508 від 23.03.2006 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , припиненим з моменту змін умов основного договору, а саме з 08.07.2008 року; стягнути судовий збір.

Ухвалою від 25.04.2016 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

15.05.2017 року після повернення матеріалів справи до суду без проведення експертизи провадження у справі було відновлено.

28.08.2017 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ "Кей-Колект" про визнання частково недійсними договорів та інших вимог.

28.09.2017 року відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про зміну предмета зустрічного позову.

Ухвалою від 23.04.2018 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

04.12.2018 року після повернення матеріалів справи до суду без проведення експертизи провадження у справі було відновлено.

В судовому засіданні 13.03.2019 року представник позивача Бірюков А.М . позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підтримав та просить задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_2 просить відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_15. позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» не визнав, підтримав зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які просить задовольнити.

Представник АТ «УкрСиббанк» - Прокоф`єва Л .В. в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підтримала, в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просить відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 144-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 86478,00 дол. США, а позичальник зобов`язався повертати кредит у повному обсязі, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1445-08 від 06.10.2006 року. 11.06.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу №4 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідачів по кредитному договору. Однак, відповідачами порушуються умови договору, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

В зустрічному позові сторона відповідача ОСОБА_2 посилається на те, що всупереч вимогам чинного законодавства та умов кредитного договору № 144-08 ПОУ П від 23.03.2006 року при укладенні оспорюваного відповідача договору факторингу з боку ПАТ «УкрСиббанк» мало місце розголошення персональних даних, банківської таємниці та передання третім особам інформації, що стосується відповідача ОСОБА_2 Крім того, представник ОСОБА_2 зазначає, що у справі відсутні докази, що ТОВ «Кей-Колект» взагалі було отримано право вимоги щодо заборгованості ОСОБА_2 , а також що Договір факторингу №4 від 11.06.2012 року в частині відступлення права вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_2. по Кредитному договору №1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, так як вказаний Договір не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки боржником за даним Договором факторингу є фізична особа, що є порушенням чинного законодавства, існуючого на момент укладення договору.

В зустрічному позові сторона відповідача ОСОБА_3 посилається на те, що ПАТ «УкрСиббанк» в порушення умов основного договору, не повідомило сторони щодо суттєвих змін умов кредитного договору та не надав до суду належні та достовірні докази, підтверджуючі виконання кредитного договору, в зв`язку з чим збільшення відповідачем розміру процентної ставки за користування кредитом без дотримання передбаченої кредитним договором процедури розцінюється як зміна умов основного зобов`язання, яка потягла збільшення обсягу відповідальності поручителя. В цьому випадку у відповідність до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя. Крім того, сторона ОСОБА_3 як на підставу припинення поруки посилається також на пропущення банком встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителів.

В ході судового розгляду справи представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наголошував та тому, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо частини позовних вимог. При цьому представник звертав увагу суду на те, що новим строком повернення кредиту згідно умов п. 11.1 Кредитного договору є 04.08.2014 року. Позивач звернувся до суду у встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності. Але значна частина вказаної заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, пред`явлена з перевищенням строків позовної давності, в зв`язку з чим у позивача немає правових підстав пред`являти позов в частині прострочених платежів як по тілу кредиту, так і відносно процентів, нарахованих до 16.04.2012 року.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до умов Кредитного договору № 1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2. Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 96478,00 доларів США /т.1 а.с.144-150/.

На підтвердження видачі кредитних коштів ОСОБА_2 суду надано меморіальний валютний ордер №191945 від 23.03.2006 року на суму 86478,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 436713,90 грн. /т.1 а.с.7/.

В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1445-08 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.210-212/. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №1445-08 ПОУ П від 23.06.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Також 23.03.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, предметом якого є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . 27/2 /т.1 а.с.137-138/.

27.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.23-24/.

10.11.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.03.2006 року /т.1 а.с.21/.

30.01.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.03.2006 року (щодо зміни схеми погашення кредиту) /т.1 а.с.14-15/.

24.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.03.2006 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) /т.1 а.с.20/.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору поруки №1445-08 від 24.02.2006 року (згода забезпечувати змінене зобов`язання) у зв`язку з укладенням між Банком та ОСОБА_2. Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.03.2006 Поручитель надає свою згоду на зміну основного зобов`язання, що забезпечується Договором, а саме: розмір ануїтетного платежу - 763,00 доларів США, Графік погашення кредиту, кінцевий термін виконання основного зобов`язання - 22.03.2020 року. Всі інші умови Кредитного договору залишаються без змін /т.1 а.с.213/.

На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений Договір факторингу №4, за яким ПАТ «УкрСиббанк» зобов`язався передати у власність ТОВ «Кей-Колект» права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах, визначених цим Договором /т.1 а.с.42-44/.

Відповідно до Виписки з Додатку №1 до Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року (перелік первинних договорів) за вказаним договором були передані права вимоги, зокрема, за кредитним договором №1445-08 ПОУ П від 22.03.2006 року, укладеним з ОСОБА_2 /т.1 а.с.41/.

З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ТОВ «Кей-Колект» були направлені листи-вимоги щодо погашення заборгованості /т.1 а.с.31-32/. Доказів щодо отримання відповідачами вказаних вимог суду не надано.

Судом досліджено наданий до позовної заяви розрахунок заборгованості від 15.12.2014 року, з якого слідує, що заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.03.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» станом на 11.06.2012 року загальна заборгованість ОСОБА_2 складала 78226,60 доларів США, а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 53600,66 доларів США; заборгованість за процентами - 24625,94 доларів США; заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитом № 0 від 23.03.2006 року, станом на 01.12.2013 року складала - 90606,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 1427962,85 грн. /т.1 а.с.6/. При цьому у вказаній довідці був зазначений інший номер кредитного договору, в зв`язку з чим суд не приймає вказану довідку як належний та допустимий доказ.

12.01.2016 року ТОВ «Кей-Колект» складено нову Довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника ОСОБА_2 за договором №0 (1445-08 ПОУ П) від 23.03.2006 року у валюті договору станом на 12.01.2016 року /т.1 а.с.141-143/, відповідно до якої заборгованість за основним боргом складає 53600,66 доларів США (еквівалент 1259849,48 грн.); заборгованість за відсотками - 56016,02 доларів США (еквівалент 1316620,98 грн.); всього заборгованість - 109616,68 доларів США (еквівалент 2576470,46 грн.).

При цьому з вказаної довідки вбачається, що банком було неодноразово підвищено процентну ставку.

Судом досліджено повідомлення №21158 від 12.06.2008 року, №99153ДР від 22.07.2008 року про збільшення розміру процентної ставки в зв`язку з порушенням боржником кредитної дисципліни, що були направлені відповідачу ОСОБА_2 , однак повернуті за закінченням терміну зберігання. Крім того, в квітні 2009 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено лист з повідомленням, що банк вважає термін дострокового повернення кредиту таким, що настав. Аналогічні повідомлення також направлялись відповідачу ОСОБА_3 , однак відомостей щодо отримання ним вказаних повідомлень суду не надано. Одне повідомлення повернуто з позначкою, що за вказаною адресою адресат не проживає, щодо інших повідомлень інформації немає. При цьому в повідомленні щодо настання терміну дострокового повернення кредиту навіть не зазначена дата складення вказаного повідомлення /т.2 а.с.134-150/.

Судом досліджено Акт про відсутність оригіналів документів від 12.01.2018 року, що свідчить про те, що в архіві ТОВ «Кей-Колект» по боржнику ОСОБА_2 будь-які оригінали документів, в тому числі і оригінали кредитної справи, відсутні /т.2 а.с.190/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що 23.03.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 144-08 ПОУ П, а також в зв`язку з його укладенням - іпотечний договір та договір поруки з відповідачем ОСОБА_3

В подальшому право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року по вказаному кредитному договору передало ТОВ «Кей-Колект».

Суд погоджується з доводами сторони відповідача ОСОБА_2 щодо того, що позивачем суду не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитним договором на підставі Договору факторингу №4 від 11.06.2012 року у Клієнта - ПАТ «УкрСиббанк», а потім у Фактора - ТОВ «Кей-Колект» існувало право вимоги до відповідачів саме в тому обсязі і на умовах, які зазначені у вказаних довідках-розрахунках.

Доводи сторони відповідача ОСОБА_3 щодо того, що він не підписував Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року до договору поруки №1445-08 від 24.02.2006 року в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки судова почеркознавча експертиза не була проведена в зв`язку з невиконанням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, а саме вільних зразків підписів ОСОБА_3 у оригіналах документів різного характеру, наближені за часом виконання до досліджуваного документу, та в подальшому сторони не наполягали на її проведенні.

В ході судового розгляду справи представником відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду надавались альтернативні розрахунки заборгованості, оскільки на думку представника відповідачів залишок заборгованості був розрахований стороною позивача невірно. При цьому представник відповідачів наголошував на тому, що факт законності встановлення нової процентної ставки за користування кредитними коштами, її розмір та дата початку дії такої ставки позивачем суду не доведено та не підтверджено матеріалами справи, в зв`язку з чим при наданні альтернативних розрахунків вказана підвищена процентна ставка не використовувалась. В результаті вказаних альтернативних розрахунків представник відповідачів дійшов висновку, що позивачем нарахована сума заборгованості на 49966,08 доларів США більше, ніж передбачено умовами кредитного договору.

В ході судового розгляду стороною позивача після вивчення вказаних альтернативних розрахунків зверталась увага суду на те, що представник відповідачів наданням зазначених розрахунків фактично визнав позовні вимоги, не погодившись лише з сумою, що підлягає стягненню. Вказані доводи суд відхиляє, оскільки представник відповідачів в судовому засіданні пояснив, що надав вказані розрахунки лише на підтвердження порушення позивачем умов кредитного договору в частині нарахування заборгованості. Окрім того, разом з наданням альтернативних розрахунків відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, що спростовує доводи представника ТОВ «Кей-Колект» про визнання нею позовних вимог.

З цього приводу також стороною позивача в судовому засіданні 17.11.2017 року були надані письмові заперечення на пояснення до альтернативних розрахунків, в яких представник позивача зазначив, що надана суду довідка розрахунок від 12.01.2016 року не є збільшенням розміру позовних вимог, а лише свідчить про те, що звернення ТОВ «Кей-Колект» з позовом до суду не є підставою для припинення нарахування заборгованості боржникам, а отже сума заборгованості, яку позивач вимагає стягнути на свою користь, залишається в розмірі 90606,78 доларів США. При цьому представник позивача зазначає, що альтернативні розрахунки є хибними, оскільки стороною відповідачів не вказано, чому вони вважають підвищення процентної ставки безпідставним, та представник не вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності.

17.11.2017 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів, яка залишилась без виконання, оскільки позивачем суду надано лише Акт про відсутність оригіналів документів від 12.01.2018 року, що свідчить про те, що в архіві ТОВ «Кей-Колект» по боржнику ОСОБА_2 будь-які оригінали документів, в тому числі і оригінали кредитної справи, відсутні.

Таким чином, позивачем на підтвердження позовних вимог надано лише Довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника ОСОБА_2 за договором №0 (1445-08 ПОУ П) від 23.03.2006 року у валюті договору станом на 12.01.2016 року, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними, допустими та достовірними в сенсі ст. ст. 77-79 ЦПК України доказами.

В ході судового розгляду справи представник відповідачів ОСОБА_15 наголошував на тому, що стороною відповідачів не оскаржується факт того, що ОСОБА_2 взяла кредит в 2006 році та виплачувала його фактично до 2009 року, коли побачила, що працівники банку почали проводити зарахування на тіло кредиту з порушенням умов договору. Разом з тим відповідач ОСОБА_2 продовжувала здійснювати виплату відсотків за користування кредитом до 2010 року, намагаючись з`ясувати питання, пов`язані з зарахуванням здійснених проплат.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ТОВ «Кей-Колект» не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Крім того, заслуговують на увагу також посилання представника ОСОБА_2 щодо того, що частина заявлених позивачем позовних вимог виходить за межі строків позовної давності, однак з урахуванням відмови в задоволенні позовної заяви по суті позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю, суд не застосовує строки позовної давності.

Щодо вимог відповідача ОСОБА_2 за зустрічним позовом суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що договір факторингу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений правомірно відповідно до вимог діючого законодавства. При цьому суд погоджується з доводами сторони ПАТ «УкрСиббанк» щодо того, що ТОВ «Кей-Колект» не є третьою особою щодо правовідношень, що виникли на підставі Кредитного договору №1445-08 ПОУ П від 23.03.2006 року, оскільки відповідно до чинного законодавства відбулась заміна кредитора в зобов`язанні на підставі укладення договору факторингу, тобто розголошення інформації, яка складає банківську таємницю, та передача персональних даних третім особам не відбулися, в зв`язку з чим зустрічна позовна вимога ОСОБА_2 щодо визнання незаконними дій ПАТ «УкрСиббанк» стосовно передання та розголошення персональних даних та даних банківської таємниці відносно ОСОБА_2 ТОВ «Кей-Колект» також не підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що чинне законодавство не обмежує передачу прав кредитора у зобов`язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за договором, в зв`язку з тим доводи відповідача ОСОБА_2 щодо неправомірності укладення договору факторингу, за яким передається право вимоги до боржника-фізичної особи, судом відхиляються. Крім того, суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_2 щодо часткової недійсності Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» в частині відступлення прав вимоги за Іпотечним договором №1096 від 23.03.2006 року, оскільки з вказаних договорів не вбачається порушення прав позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в зв`язку з чим підстав для звернення до суду за захистом порушеного або оспорюваного права немає.

В судовому засідінні представник ПАТ «УкрСиббанк» надала усні пояснення щодо того, що оскільки позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 не заявлено конкретних вимог саме до ПАТ «УкрСиббанк», то ПАТ «УкрСиббанк» є не належним відповідачем. Однак з вказаними поясненнями суд не погоджується, оскільки позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 однією з вимог заявлено визнання незаконними дій саме ПАТ «УкрСиббанк».

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 також просить заборонити ТОВ «Кей-Колект» вчиняти подальші дії стосовно передання персональних даних ОСОБА_2 іншим третім особам та розголошувати отриману ними інформацію від ПАТ «УкрСиббанк». Суд зазначає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки заявлені на майбутнє та не підтверджують наявність порушеного, оспорюваного чи невизнаного права відповідача ОСОБА_2 , що підлягає судовому захисту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, так як недоведені та необґрунтовані.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 базуються на тому, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів після припинення дії поруки ОСОБА_3 за спірним кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 З цього приводу суд зазначає наступне.

Договором поруки, укладеним між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 , не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором. Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, Верховним Судом в постанові від 21.03.2018 року у справі №2-1283/11 зроблено висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Судом встановлено, що 28.04.2009 року АКІБ "УкрСиббанк" надіслав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимоги, в яких повідомив про наявність заборгованості та про необхідність дострокового виконання всіх боргових зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до умов пунктів 11.1 та 11.2 Кредитного договору, днем настання основного зобов`язання у спірних правовідносинах є наступний день, після спливу 14-го календарного дня, ж дати відправлення банком вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань, тобто в даному випадку - 13.05.2009 року є новим строком повернення кредиту. Відтак вимоги до поручителя ОСОБА_3 мали бути пред`явлені не пізніше 13.11.2009 року, а ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом лише 16.04.2015 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Доводи сторони позивача щодо пропуску відповідачем ОСОБА_3 строку звернення до суду з вказаною вимогою, висловлені усно в судовому засіданні, суд відхиляє, погоджуючись з доводами представника ОСОБА_3 стосовно того, що відповідач ОСОБА_3 дізнався про наявність вимог ТОВ «Кей-Колект» до нього після припинення поруки лише в зв`язку з розглядом даної справи, відтак строк позовної давності стороною ОСОБА_3 не пропущено.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 11, 16, 526, 530, 536, 553, 554, 559, 610-612, 615, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати поруку, укладену відповідно до Договору поруки №1445-08 від 23.03.2006 року, укладеного між Акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , припиненою з моменту змін умов основного договору, а саме з 08.07.2008 року та у зв`язку з порушенням Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» шестимісячного строку звернення з вимогою до поручителя.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) та Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 551,20 грн. в рівних частках.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12), Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (, юридична адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8) про визнання частково недійсними договорів та інших вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 та п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 25.03.2019 року.

Суддя Васильків О. В.