Справа № 177/1581/19
Провадження № 2/177/933/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , який зареєстровано 23.12.1989 Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська (нині Дніпро), актовий запис № 1628 від 23.12.1989.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого усиновили та який нині проживає з матір`ю. Спору щодо місця проживання дитини та його утримання між ними не існує.

Стверджував, що вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Нині у нього фактично сформувалася сім`я з іншою жінкою, з якою він бажає одружитися, а тому просив розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Судові витрати просив йому не відшкодовувати (а.с. 17).

Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « ОСОБА_2 » (а.с. 18).

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.1989 Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1628 від 23.12.1989 (а.с. 4).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.12.1989 слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с. 4).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який усиновлений ними ( а.с. 5-6).

Спору щодо місця проживання дитини та його утримання сторони не мають, про що вказав позивач та не заперечила відповідач.

Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, спільного бюджету не мають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, сторони проживають окремо, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, тому суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований 23.12.1989 Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська (нині Дніпро) Дніпропетровської області, актовий запис № 1628 - розірвати, після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_2 », яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Оскільки позов задоволено, але позивач просив суд не відшкодовувати йому судові витрати, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Керуючись ст. ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 142, 189, 196, 197, 198, ч. 3 ст. 200, ч.4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Серга Кунгурського району Пермської області) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою м. Синельниково Дніпропетровської області) зареєстрований 23.12.1989 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС, актовий запис № 1628 від 23.12.1989 року - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.А. Суботіна