Справа № 308/2207/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області, ухваленого 19 вересня 2018 року головуючим суддею Шепетко І.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна,

встановив:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля Skoda Fabia, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 в розмірі 67 550 грн. та понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 вересня 2010 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород зареєстровано шлюб. З осені 2016 року відносини подружжя погіршилися, що зумовило необхідність поділу спільного сумісного майна подружжя. За період шлюбу подружжя разом придбало автомобіль Skoda Fabia, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1, який зареєстрували за відповідачем ОСОБА_2 Оскільки вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, позивач має право на частку даного автомобіля. Однак, як їй стало відомо, в листопаді 2016 року, відповідач без її згоди відчужив автомобіль на користь свого батька ОСОБА_3, що вважає було спрямовано задля утруднення поділу автомобіля та приховування його від позивача. Оскільки, згідно з висновком експертного дослідження №5 від 26.01.2018 року, ринкова вартість автомобіля Skoda Fabia, 2007 р.в., що є предметом спору у даній справі становить 135 100,00 грн., то Ѕ частина даного автомобіля становить 67 550 грн. З врахуванням наведеного просила заявлений позов задовольнити.

Рішенням Ужгородського місьрайонного суду від 19 вересня 2018 року даний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля «Skoda Fabia», номерний знак «АО5363ВК», 2007 року випуску, в розмірі 32 500,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 324,98 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду в частині визначення суми стягнення з ОСОБА_3М на її користь грошової компенсації 1/ 2 вартості вказаного автомобіля в розмірі 32 500грн змінити та стягнути її в розмірі 67 550 грн., та стягнути судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції неправильно визначив вартість автомобіля в розмірі 65 000 грн., виходячи із вартості, зазначеної відповідачем та його батьком у договорі купівлі продажу, натомість не врахував, що вартість майна, яка підлягає поділу визначається, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, яка згідно висновку експертного дослідження від 26.01.2018 року становить 135 000грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю, в решті рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що кошти для придбання автомобіля відповідач ОСОБА_2 позичив від своїх батьків згідно договору позики, який укладений в інтересах сімї, дані кошти стали обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а оскільки при заявлені до нього вимоги про повернення коштів за договором позики таких у нього не було, він переоформив автомобіль на батька, що було обумовлено домовленістю між ними.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 представник позивача ОСОБА_4 просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони 04 вересня 2010 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 371.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.06.2017 р. шлюб, укладений між ними розірвано.

Таким чином, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року по 08.06.2017 року.

Під час перебування у шлюбі був придбаний автомобіль Skoda Fabia, 2007 р.в., який був зареєстрований на відповідача, що не заперечується сторонами.

Відповідно до договору купівлі-продажу 2141/2016/159832 від 01.11.2016 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 транспортний засіб марки Skoda Fabia, 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 за 65 000 грн.

Факт відчуження автомобіля також не заперечується сторонами.

В суді першої інстанції сторонами надані розписки про отримання позик від батьків.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що обидві позики укладалися без відома іншої сторони, беззаперечних доказів того, що зазначені кошти були витрачені саме на придбання спірного автомобіля суду не надано.

Згідно з ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку спірний автомобіль набутий під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. Жодна із сторін не спростувала презумпцію спільності майна подружжя.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині даних висновків суду не спростовують, ґрунтуються на припущеннях, а тому не заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В п.22, п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заначено що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім»ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Проте, така компенсація може бути надана лише за згодою колишньої дружини чи чоловіка. Крім того, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, відповідно до частин 4, 5 ст. 71 СК України, присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну річ (автомобіль) допускається за його згодою за умовою попереднього внесення другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності таких умов, присудження грошової компенсації може мати місце, зокрема, на підставах передбачених ст. 364 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та наявності згоди співвласника на одержання відповідної грошової суми.

Так, відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Таке ж право співвласників передбачено і ч. 3 ст. 358 ЦК України.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що автомобіль відповідачем ОСОБА_2 відчужений згідно договору купівлі продажу, а позивачем заявлено вимоги про стягнення компенсації Ѕ частини вартості автомобіля, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача компенсації Ѕ частини вартості автомобіля.

Разом з тим, при стягненні даної компенсації суд першої інстанції неправильно визначив її розмір, врахувавши вартість автомобіля, яка вказана в договорі купівлі продажі від 01.11.2016 року в сумі 65 000грн.

Виходячи з принципу свободи договору (ст.ст.3, 627 ЦК України) сторони вільні у визначенні умов договору. В договорі від 01.11.2016 року зазначено, що ціну продажу автомобіля визначено за домовленістю сторін. Жодної оцінки ринкової вартості такого автомобіля при його відчуженні не проводилося. В той же час при поділі майна, суд повинен виходити саме з ринкової вартості майна. Та обставина, як оцінена вартість такого майна одним із подружжя на власний розсуд при його відчуженні без згоди іншого з подружжя не має визначального значення.

Відповідно до висновку експертного дослідження №5 від 26.01.2018, ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2, станом цін на день дослідження із врахуванням середньостатистичного пробігу 176000 км., становить 135 100 грн.

Даний доказ відповідає вимогам належності, допустимості, достовірності.

Відповідачем, відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України не подано жодних доказів на його спростування.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація у розмірі 67 000грн. (135 100 /2).

З врахуванням вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, в частині стягнення грошової компенсації вартості Ѕ автомобіля підлягає зміні.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір понесений останнім за подачу апеляційної скарги 1392 грн. Витрати професійну правничу допомогу ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись приписами статей 374, 376, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського місьрайонного суду Закарпатської області від 19 вересня 2018 року в частині визначення суми стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації Ѕ вартості автомобіля «Skoda Fabia», 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 в розмірі 32 000грн. змінити.

Стягнути ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», кв. 31; РНОКПП - НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП НОМЕР_4) грошову компенсацію Ѕ вартості автомобіля «Skoda Fabia», 2007 р.в., державний номер НОМЕР_1 в розмірі 67 550(шістдесят сім тисяч пятсот пятдесят) гривень, та 1392 грн. понесених витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 29 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: