Справа № 308/8571/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Бітківського Володимира Михайловича, представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бітківський Володимир Михайлович, представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.07.2019 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 липня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі (перевірки додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України).

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного висновку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При дослідженні даної позовної заяви встановлено, що позивачем при зверненні до суду із позовною заявою про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи та відшкодування моральної шкоди сплачено судовий збір в сумі 2 305,20 грн., що підтверджено квитанцією №100 від 22.07.2019 року.

Відповідно п.п. 5 п.1 ч.2 ст. 4 до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Та відповідно до вказаної норми за звернення до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», що визначає порядок сплати судового збору, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ЦПК України визначений принцип диспозитивності цивільного процесу, який передбачає і право особи на власний розсуд розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору.

Зазначене кореспондується з вимогою пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Тим самим, даною правовою нормою встановлено, що спосіб (способи) захисту прав визначають зміст позовних вимог.

Як вбачається з позовної заяви, в межах одного предмету позову (яким є захист честі та гідності фізичної особи) ОСОБА_1 заявлено вимоги щодо застосування судом двох способів захисту немайнового права, а саме: 1) визнання інформації недостовірною та такою що принижує честь, гідність та ділову репутацію; 2) зобов`язання відповідача до дій спростування інформації. Отже, позивач самостійно, на власний розсуд, визначив об`єм своїх позовних вимог до відповідача, а тому мав сплатити судовий збір за вищевказаним позовом у встановленому законом розмірі: за дві вимоги немайнового характеру та вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди з відповідача на його користь в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня

З огляду на вказане позивачем при зверненні до суду із даним мав бути сплачений судовий збір у розмірі 3 457,80 грн. ( 1921*0.4=768,40 грн.*2+1921 грн.).

Оскільки ОСОБА_1 , згідно оригіналу квитанції, що додана до позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2 305.20 грн., то позивачу слід доплатити судовий збір що становить 1152,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів УК у м.Ужгороді/м.Ужгород/22030101 ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610 ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA6007002 ; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Статтею 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов`язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішити справу.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві відповідно до ст. 175 ЦПК України.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Тобто, у даному випадку, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких саме позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Однак, позивачем до позовної заяви не долучено доказів що саме відповідач ОСОБА_2 , є автором публікацій, що містять інформацію, яку позивач вважає недостовірною; не було визначено власника веб-сайта, на якому розміщувалися інформаційні матеріали про позивача та/або відомостей неможливості отримання даної інформації.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву адвоката Бітківського Володимира Михайловича, представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачу, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош