Номер провадження: 22-ц/813/2740/19
Номер справи місцевого суду: 495/8815/16-ц
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року, ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнень (а.с. 5-6) просила суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 є рідною сестрою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року; визнати ОСОБА_4 такою, що фактично прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у вигляді: Ѕ частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю марки легковий седан-В АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1, жовтого кольору, 1975 року випуску та визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки легковий седан-В АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1,

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 рокупозовну заяву ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт того, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року дійсно являється рідним братом ОСОБА_6.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_6 спадкового майна, яке відкрилося після смерті її рідного брата - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року та складається з: : 1/2 частини квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 та автомобілю марки легковий седан-В АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1, жовтого кольору, 1975 року випуску, який належить ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_6 право власності: 1/2 частину квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5 та автомобіль марки легковий седан-В АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1, жовтого кольору, 1975 року випуску, належить ОСОБА_5.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.11.2017 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.11.2017 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 21.03.2019 року о 14год.00хв.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2016 року помер рідний брат позивачки - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на: Ѕ частину квартири, загальною площею 46,5 кв.м, житловою площею 25,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право власності на житло від 13.01.1998 року та автомобіль марки легковий седан-В АЗЛК 2140 р/н НОМЕР_1, жовтого кольору, 1975 року випуску, який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2

При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачці було відмовлено. Оскільки в неї відсутні документи які підтверджують родинні відносини між позивачкою та її братом ОСОБА_5.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що оскільки позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна за законом, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спірне спадкове майно, суд вважав, позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтованими.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1266 ч.1 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_3 від 17.02.2016 року (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_5, спадкоємцем першої черги була його дружина - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_4 від 30.08.2016 року (а.с.36).

Апеляційним судом витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального міського округу в Одеській області - Тітової Т.С. копії спадкових справ: №24/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та №19/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 148-195).

З копій вищевказаних спадкових справ, вбачається, що 14.06.2016 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. було заведено спадкову справу №24/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі заяви про прийняття спадщини його дружиною - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4

04.04.2017 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Тітовою Т.С. було заведено спадкову справу №19/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі заяви про прийняття спадщини її внука - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до ч. ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем.

Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначала, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_5 (а.с.80), а тому ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем першої черги (за правом представлення), оскільки у визначений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини.

Згідно постанови від 06.10.2017 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи, ОСОБА_2 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спірна квартира, станом на 03.10.2017 року належала ОСОБА_11 Ѕ на підставі рішенняБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року та ОСОБА_4 Ѕ на підставі оскаржуваного рішення суду.

При цьому, відповідно постанови апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, рішенняБілгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2017 року- скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про , встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Апеляційний суд погоджується із такими доводами апеляційної скарги, оскільки вони є доведеними та підтверджуються матеріалами справи.

Із огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду відмовляє позивачу в задоволенні позову за безпідставністю, оскільки рішення суду ґрунтується на голослівних твердженнях позивача, обставини, що мають значення справи і які суд вважав встановленими - не доведені, а рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п.п.2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 грудня 2016 року- скасувати.

Прийняти постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.03.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда