Справа № 724/1062/18
Провадження № 2/724/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

секретаря: Швець А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія»Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення зі страховика пені за прострочення виплати страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія»Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення зі страховика пені за прострочення виплати страхового відшкодування в порядку п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зазначає, що 16 жовтня 2017 року о 07:01 годині, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Недобоївці, Хотинського району, Чернівецької області по вул. Головній, І-а, керуючи автомобілем марки МERCEDES-BENZ VITO, д.н.з.СЕ 4362 АТ, не дотримавшись дистанції руху, не вибравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який здійснював поворот ліворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Факт скоєння ОСОБА_2 Дмитровичем1982 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вина в його скоєнні, а відповідно і причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями ОСОБА_2 (порушення правил дорожнього руху) та суспільно небезпечними наслідками (зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження) підтверджується постановою Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/1563/17 від 26.10.2017 року. В результаті зіткнення транспортних засобів автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з.806-76МО, який знаходився під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазнав значних технічних ушкоджень. Той факт, що ОСОБА_3 являється чоловіком ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 257993 від 02.08.1995 року. Вказує, що вона являється власником пошкодженого транспортного засобу ВАЗ2107, д.н.з.806-76МО, та має право на керування та експлуатацію вказаного транспортного засобу, дана обставина підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля серії ІСС № 212865 від 11.12.2002 року. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_2, як особи, яка на момент настання ДТП (16.10.2017 року) правомірно експлуатувала забезпечений транспортний засіб МERCEDES-BENZ VITO, д.н.з. НОМЕР_2, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страховою компанією «Альфа¬Гарант», що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 5524/123/45/01-17 від 18.10.2017 року.

Крім цього, вказаний факт, а саме те, що автомобіль НОМЕР_3, на момент настання ДТП (16.10.2017 року), був забезпечений полісом обов'язкового страхування № АМ 250004, також підтверджується і Витягом з централізованої бази даних МТСБУ (за критерієм пошуку д.н.з. НОМЕР_4).

За умовами вищезазначеного договору обов'язкового страхування (полісу № АМ 250004) страхувальником виступає ОСОБА_2, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_5, розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров'ю - складає 200000 грн., за шкоду заподіяну майну - складає 100000 грн., розмір франшизи - складає 1000 грн. Зазначає, що нею ОСОБА_1 страховик - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» був повідомлений про факт настання даної ДТП, що підтверджується повідомленням від 30.10.2017 року. Крім цього, 30.10.2017року, ОСОБА_1, в порядку ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВБНТЗ», звернулася до страховика ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Більш того, факт звернення до страховика - ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, саме 30.10.2017 року визнається самою страховою компанією, що підтверджується листом страховика № 5855 від 20.04.2018 року.

За наслідками розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, 12.01.2018 року, ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" виплатила ОСОБА_1, як власниці автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з 806-76 МО, грошову суму у розмірі 14238,45 гривень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06.03.2018 року. Вважаючи, що вищезазначена сума виплаченого ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" страхового відшкодування є заниженою та не відповідає дійсному розміру, ОСОБА_1 була змушена замовити незалежне авто-товарознавче дослідження предметом якого є визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 та згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 11-01-18 від 28.02.2018 року ринкова вартість автомобіля НОМЕР_7, становить 54885, 67 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП (дата скоєння ДТП - 16.10.20 17року), без врахування фізичного зносу деталей, складає 49307, 56 копійок; вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП 16.10.2017року, з врахуванням фізичного зносу деталей, складає 38292,38 гривень, відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_7 - економічно доцільний. У зв'язку із вищезазначеним, 26.03.2018 року, в порядку ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», позивач звернулася до ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" із заявою від 14.03.2018 року «Про врегулювання страхового випадку» у якій просила доплатити страхове відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_6, у сумі 24053,93гривень. Заява «Про врегулювання страхового випадку» була отримана страховиком 29.04.2018 року.

За результатами розгляду зазначеної заяви від 14.03.2018 року «Про врегулювання страхового випадку», ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» прийняла рішення про відмову у її задоволенні, що підтверджується листом страховика № 5855 від 20.04.2018 року.

Вважає, що з врахуванням вищезазначеного, на підставі висновку № 11-01-18 від 28.02.2018 року з ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" підлягає стягненню на її користь частина матеріального збитку якого ОСОБА_1 зазнала за мінусом суми франшизи та вже виплаченої суми, у розмірі: 38292,38 гривень (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей) - 1 000,00 грн. (розмір франшизи) - 14238,45 (вже виплачена сума) = 23053,93гривень; з винуватця ДТП - ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача решта шкоди не покритої страховим відшкодуванням, а саме 49307,56 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 38292,38 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей) + 1000,00 (франшиза) = 12015,18 грн.

Крім того, зазначає, що відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було прострочено виконання страхового відшкодування, в звязку з чим також просить стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі: 23 053,93 грн.; пеню у розмірі 3 137,86 грн.; інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 645,51 грн.; 3 % річних у розмірі 280,44 грн.

З відповідача ОСОБА_2 на її користь просить стягнути частину матеріального збитку не покритого страховим відшкодуванням у розмірі 12015,18 гривень.

Також, просить стягнути понесені нею судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу, розмір яких, станом на день пред'явлення позову складає (704,80 + 8400,00) = 9 104 гривні 80 копійок, які підлягають стягненню з відповідачів ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повному обсязі, кожним відповідачем пропорційно заявленим до кожного відповідача позовним вимогам виходячи із ціни позову, а саме: ціна позову 39132,92 грн.; позовні вимоги до ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» заявлені на суму 27117,74 грн., що відповідно складає 27117,74/39 132,92*100% = 69,30 % від ціни позову; позовні вимоги до ОСОБА_2 заявлені на суму 12015,18 грн., що відповідно складає 12015,18/39 132,92*100% = 30,70 % від ціни позову.

20.09.2018 року на адресу представник відповідача за довіреністю ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_4 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, посилаючись у відзиві на те, що зі свого боку ТДВ СК «АЛЬФА-Гарант» виконала всі зобовязання відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а розмір страхового відшкодування розрахований та сплачений позивачу у відповідності до чинного законодавства України. Судові витрати просить залишити за позивачем.

16.10.2018 року представник позивача ОСОБА_5 надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив є необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на те, що ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» не узгодила із позивачем суму відшкодування, а з розрахунком відшкодування позивач не був ознайомлений, у звязку з чим доводи ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» щодо узгодження суми відшкодування є безпідставними та необґрунтованими. Також посилається на те, що в матеріалах справи міститься два наявні протилежні висновки авто-товарознавчого дослідження про ринкову вартість та вартість відновлювального ремонту без врахування і з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та економічну доцільність відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_8, тому, вважає за доцільне та просить призначити в справі судову авто товарознавчу експертизу, надавши при цьому до відзиву клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи.

22.10.2018 року представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» за довіреністю ОСОБА_4 надав до суду заперечення щодо відповіді на відзив, в якому вказав, що на момент виплати позивачу страхового відшкодування розмір та спосіб його здійснення були погоджені з позивачем, опираючись на норми Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо клопотання про призначення в справі судової авто-товарознавчої експертизи, вважає, що воно є некоректним та виконаним з порушенням прав та інтересів товариства, а тому не може бути задоволене судом, в звязку з цим просить залишити його без задоволення.

22.10.2018 року ухвалою суду за клопотанням позивача було призначено в справі судову авто-товарознавчу експертизу автомобіля марки ВАЗ 2107, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_8, який був пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 16 жовтня 2017 року.

15.01 2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 26.12.2018 року № 264-Р за результатами судової авто-товарознавчої експертизи, проведеної по вказаній цивільній справі, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо¬ - транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 року без врахування значення коефіцієнта фізичного зносу, станом на момент

проведення експертизи (26.12.2018 року), становить 51363,84 грн. (п'ятдесят одна тисяча

триста шістдесят три грн. 84 коп.); вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер

кузова ХТА210700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо¬транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, станом на момент проведення експертизи (26.12.2018року), становить 24350,31 грн. (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят грн. 31 коп.); відновлювати автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_9 0700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 економічно недоцільно.

04.02.2019 року представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» за довіреністю ОСОБА_4 надав суду пояснення з урахуванням висновку судового експерта № 264-Р від 26.12.2018 року, в якому вказує, що в результаті судової авто-товарознавчої експертизи було встановлено, що реальний розмір шкоди, завданий власнику транспортного засобу «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_8 складає 5921, 28 копійок, хоча з боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено 14310,00 копійок, тобто в більшому розмірі ніж встановлено законодавством, а тому з цих підстав просять відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно і всі інші вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню також не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду від сторін не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2017 року о 07:01 годині, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Недобоївці, Хотинського району, Чернівецької області по вул. Головній, І-а, керуючи автомобілем марки МERCEDES-BENZ VITO, д.н.з.СЕ 4362 АТ, не дотримавшись дистанції руху, не вибравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який здійснював поворот ліворуч. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Факт скоєння ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вина в його скоєнні, а відповідно і причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями ОСОБА_2 (порушення правил дорожнього руху) та суспільно небезпечними наслідками (зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження) підтверджується постановою Хотинського районного суду Чернівецької області по справі № 724/1563/17 від 26.10.2017 року, згідно якої останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Згідно матеріалів справи встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого транспортного засобу була застрахована, автомобіль НОМЕР_3, на момент настання ДТП (16.10.2017 року), був забезпечений полісом обов'язкового страхування № АМ 250004, що підтверджується Витягом з централізованої бази даних МТСБУ (за критерієм пошуку д.н.з. НОМЕР_4).

Згідно умов договору обов'язкового страхування (полісу № АМ 250004) страхувальником виступає ОСОБА_2, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_10, розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров'ю - складає 200000 грн., за шкоду заподіяну майну - складає 100000 грн., розмір франшизи - складає 1000 грн.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником транспортного засобу марки ВАЗ 2107, д.н.з. 806-76МО та має право на керування та експлуатацію вказаного транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транпортного засобу серії ІСС № 212865 від 11.12.2002 року.

Із матеріалів справи також встановлено, що позивачем ОСОБА_1 30.10.2017 року ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» була повідомлена про факт настання ДТП, що підтверджується повідомленням від 30.10.2017 року, з якого вбачається також, що 30.10.2017 року ОСОБА_6, в порядку ст. 35 ЗУ «Про ОСЦПВБНТЗ», звернулася до страховика ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування.

12.01.2018 року, ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" виплатила позивачу ОСОБА_1, як власниці автомобіля марки ВАЗ 2107, д.н.з 806-76 МО, грошову суму у розмірі 14238,45 гривень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 06.03.2018 року.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач, вважаючи що вищезазначена сума виплаченого ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" страхового відшкодування є заниженою та не відповідає дійсному розміру, замовила незалежне авто-товарознавче дослідження предметом якого, є визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_6 та згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження № 11-01-18 від 28.02.2018 року ринкова вартість автомобіля НОМЕР_7 складає 54885,67 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП (дата скоєння ДТП - 16.10.2017року), без врахування фізичного зносу деталей, складає 49307, 56 копійок; вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, в результаті його пошкодження при ДТП 16.10.2017року, з врахуванням фізичного зносу деталей, складає 38292,38 гривень, відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_7 - економічно доцільний.

26.03.2018 року, в порядку ст. 36 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», позивач ОСОБА_1 звернулася до ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" із заявою від 14.03.2018 року «Про врегулювання страхового випадку», у якій просила доплатити страхове відшкодування за шкоду завдану внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_6, у сумі 24053,93гривень. Заява «Про врегулювання страхового випадку» була отримана страховиком 29.04.2018 року, на що ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» за результатами розгляду вищевказаної заяви від 14.03.2018 року «Про врегулювання страхового випадку» прийняла рішення про відмову у її задоволенні, що вбачається із листа страховика № 5855 від 20.04.2018 року.

22.10.2018 року за клопотанням позивача та її представника згідно ухвали суду в справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу автомобіля марки ВАЗ 2107, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_8, який був пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 16 жовтня 2017 року.

15.01 2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 26.12.2018 року № 264-Р за результатами судової авто-товарознавчої експертизи призначеної судом за клопотанням позивача, з якого вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо¬-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 року без врахування значення коефіцієнта фізичного зносу, станом на момент проведення експертизи (26.12.2018року), становить 51363,84 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо¬-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 року з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, станом на момент проведення експертизи (26.12.2018 року), становить 24350,31 грн.; відновлювати автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_9 0700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017року - економічно недоцільно.

Відповідно до вказаного Звіту про оцінку автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791, пошкодженого внаслідок дорожньо¬-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2017 року, проведеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 ринкова вартість автомобіля «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8 станом на 26.12.2018 року складає 30701,28 гривень, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля станом на 26.12.2018 року складає 51363,84 гривень, тому в даному випадку експерт прийшов до висновку, що розрахунок вартості відновлювального ремонту, який становить 51363,84 гривень перевищує ринкову вартість автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, яка становить 30701, 28 гривень, станом на момент проведення експертизи (26.12.2018 року).

З чого випливає, що відновлювати досліджуваний автомобіль, в даному випадку недоцільно, оскільки у відповідності до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних траснпортних засобів» економічна доцільність ремонту КТЗ (складової частини) принцип оцінки, який передбачає, що відновлювальний ремонт КТЗ (складника) є доцільним лише за умови, що вартість відновлювального ремонту КТЗ (складника) підвищує його ринкову вартість, проте не перевищує її (2, п. 1.6).

У відповідності до статті 30 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961 - IV. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Так, позивач просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» частину матеріального збитку якого ОСОБА_1 зазнала (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) за мінусом суми франшизи та вже виплаченої суми, у розмірі: 38292,38 гривень (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей) - 1000,00 грн. (розмір франшизи) - 14238,45 (вже виплачена сума) = 23053,93гривень, а з винуватця ДТП - ОСОБА_2 просить стягнути на її користь решту шкоди не покритої страховим відшкодуванням, а саме 49307,56 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 38292,38 грн. (вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу) + 1000,00 (франшиза) = 12015,18 грн.

Однак, як встановлено судом, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791 згідно проведеної судової авто-товарознавчої експертизи вважається фізично знищеним, оскільки відповідно до вказаного звіту, розрахунок вартості відновлювального ремонту, який становить 51363,84 гривень перевищує ринкову вартість автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, яка становить 30701,28 гривень, станом на момент проведення експертизи (26.12.2018 року).

При цьому, всупереч вимогам статті 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач ОСОБА_1 не зверталася до суду із вимогою про відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України, встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України).

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Як роз'яснено у п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Проте, позивачем у клопотанні про призначення судової авто товарознавчої експертизи не ставилось питання стосовно визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2107», 1999 року випуску, номерний знак НОМЕР_8, ідентифікаційний номер кузова ХТА210700Х1209791. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, як встановлено вище регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, як встановлено судом, та враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 матеріальної шкоди є необґрунтованими та не доведеними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ)

особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем не доведено, що відповідачі прострочили виконання грошового зобовязання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що суд прийшов до переконання про відмову в позові в частині відшкодування матеріальної шкоди, задоволенню також не підлягають і вимоги позивача щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки вони є похідними.

Разом з тим не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення судового збору та витрат повязаних із розглядом справи, оскільки у відповідності до ст. 141 ЦПК України в разі відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, враховуючи ст. ст. 16, 22, 549, 625, 1166, 1188, 1192 ЦК України, Закону "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія»Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, стягнення зі страховика пені за прострочення виплати страхового відшкодування в порядку п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ», інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 02.04.2019 року.

Суддя: Єфтеньєв О.Г.