Номер провадження: 22-ц/813/898/19
Номер справи місцевого суду: 2-432/11
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Представник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової технічної експертизи, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Позивач обґрунтовував свої вимоги розписками ОСОБА_4 про отримання грошових коштів від 2 липня 2007 р. та від 17 вересня 2007 р.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_4 вважає, що розписки є підробленими, а виконання рукописного тесту - «ОСОБА_6 підпис» не відповідає даті, зазначеній у розписках від 17 вересня 2007 р. та 2 липня 2007 р., що свідчить про їх безгрошовість. Довести цю обставину можливо тільки шляхом призначення та проведення судової технічної експертизи документу, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про призначення судової технічної експертизи задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики судову технічну експертизу.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1.Чи виготовлений рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 2 липня 2007 р. у той час, яким датований документ?

2.У який період часу був виконаний рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 2 липня 2007 р.?

3.Чи виготовлений рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 17 вересня 2007 р. у той час, яким датований документ?

4.У який період часу був виконаний рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 17 вересня 2007 р.?

Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Витрати пов'язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_4

Зобов'язано ОСОБА_3 надати оригінали розписок від 02 липня 2007 року та 17 вересня 2007 року для огляду та дослідження експертам.

Зупинено провадження по справі на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року про призначення експертизи, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 21.03.2019 року, на 16.00 год. учасники справи не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с. 111-115).

При цьому від відповідача ОСОБА_7 до суду надійшла заява про слухання справи в її відсутність (т.2, а.с.116-117).

У зв'язку з викладеними обставинами, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. З цих підстав колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності її учасників, неявка яких до суду визнана судом неповажною.

При цьому колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин в їх сукупності дає підстави стверджувати про неналежне здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності її учасників, повідомлених належним чином.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 26.03.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договорами позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надав відповідачу ОСОБА_4 у позику грошові кошти за розписками ОСОБА_4 про отримання грошових коштів, а саме: від 2 липня 2007 р. та від 17 вересня 2007 р.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, з посиланням на те, що розписки є підробленими, а виконання рукописного тесту - «ОСОБА_6 підпис» не відповідає даті, зазначеній у розписках від 17 вересня 2007 р. та 2 липня 2007 р., що свідчить про їх безгрошовість.

Оскільки довести цю обставину відповідач не може без відповідного висновку спеціаліста, і довести ці обставини можливо тільки шляхом призначення судової технічної експертизи документів, представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду з відповідним клопотанням про призначення у справі судової технічної експертизи, проведення якої доручити Київському науково дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта просив поставити наступні питання:

1.Чи виготовлений рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 2 липня 2007 р. у той час, яким датований документ?

2.У який період часу був виконаний рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 2 липня 2007 р.?

3.Чи виготовлений рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 17 вересня 2007 р. у той час, яким датований документ?

4.У який період часу був виконаний рукописний текст «ОСОБА_6 підпис» у розписці від 17 вересня 2007 р.?

При цьому, представник ОСОБА_4 ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд питання про призначення експертизи у їх відсутність, просив його задовольнити (т.2, а.с.17).

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд питання про призначення експертизи у його відсутність, просив в задоволенні клопотання відмовити, а заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити (т.2, а.с.64).

Разом з тим, ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи (т.2, а.с.18-23), в яких зазначив, що розписки від 02 липня 2007 року та від 17 вересня 2007 року, починаючи з 2008 року неодноразово були об'єктами експертних досліджень, однак питання про час виконання печатного тексту не вирішувались, у зв'язку з відсутністю наукової методики по встановленню часу виконання текстів за допомогою лазерних принтерів.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до останніх уточнень до свого позову від 14.07.2016 року, наданих суду 10.10.2017 року, ОСОБА_3 просив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за договором позики від 02.07.2007 року у розмірі 4 464 767,26 грн. та стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за договором позики від 17.09.2007 року у розмірі 6 021 355,04 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність призначення у справі судової технічної експертизи, оскільки для вирішення спору необхідні спеціальні знання в галузі поставлених перед експертом питань, які кожний із учасників справи трактує по різному.

При цьому, суд виходив із того, що відповідно до ст. 143 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Призначення експертизи є способом забезпечення доказів, як то було передбачено ч.2 ст.133 ЦПК України, який був чинним на час постановлення оскаржуваної ухвали суду та передбачено п.2 ч.2 ст.76 діючого на даний час ЦПК України.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду про призначення у справі судової технічної експертизи є обгрунтованою і правомірною, оскільки для дослідження певних фактичних обставин спору необхідні спеціальні знання особи з особливим процесуальним статусом (експертом), у результаті якого утворюється новий засіб доказування - висновок експерта.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що дана експертиза вже проводилась неодноразово в рамках іншої кримінальної справи (т.1, а.с.56-59, 211-214), та за наслідками проведених експертиз мається 5 Висновків, то вони є безпідставними, оскільки судова експертиза не проводилась в рамках даної цивільної справи, а тому висновки експертиз по кримінальній справі, не можуть безспірно свідчити про укладення або неукладення спірних договорів позики між сторонами у справі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2014 року (т.1, а.с.133-134) не є безспірним доказом існування або неіснування між сторонами грошових зобов'язань, як то передбачено ч.6 ст. 82 ЦПК України.

Більше того, вказана постанова про закриття кримінального провадження скасована ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2016 року (т.2, а.с.9-11).

При цьому в ухвалі зазначено, що постанова обгрунтована неможливістю проведення експертизи по поставленим питанням, однак не вичерпані всі можливості призначення такої експертизи в іншій експертній установі.

У зв'язку з цим в ухвалу суду мається висновок про винесення постанови про передчасне закриття провадження у справі, без проведення необхідних заходів для встановлення істини по справі.

Саме з цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення експертизи і доручення її Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що проведення судової експертизи в рамках даної цивільної справи на даний час є неможливим, то зазначені обставини має вказати саме судовий експерт із вказанням причин цієї неможливості.

Колегія суддів також зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена біля півтора року тому назад, була оскаржена в апеляційному порядку, проте апеляційна скарга не була розглянута у встановлені законом строки, у тому числі через її недоліки, які були допущені апелянтом ОСОБА_3 (т.2, а.с.81-86).

Зазначені обставини свідчать не про бажання позивача встановити дійсні об'єктивні обставини справи, у тому числі шляхом проведення судової експертизи, а безпідставно затягнути розгляд справи, що є недопустимим.

Крім викладеного колегія суддів зазначає, що у відповідності до п.5 ч.1 ст. 202 ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд обгрунтовано зупинив провадження у справі на період проведення судової експертизи, з чим повністю погоджується колегія суддів, крім того, на даний час дані обставини передбачені п.5 ч.1 ст. 252 діючого ЦПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що зупинення провадження у справі направлено на недопущення порушення процесуальних строків судом першої інстанції при розгляді цивільної справи.

Суд також обгрунтовано роз'яснив сторонам положення ч. 1 ст. 146 ЦПК України, в редакції, яка була чинною до 15.12.2017 року, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2017 року про призначення у справі експертизи і зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра