Єдиний унікальний номер 725/4726/19
Номер провадження 2/725/668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічний позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивачі звернулися до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Посилались на те, що згідно свідоцтва про право власності від 18 лютого 1999р. співвласниками квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 135кв.м., в тому числі житловою 108,7 кв.м., були: ОСОБА_5 (38/100 частки) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (62/100 частки).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , яким приватним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, в тому числі і на 38/100 частки квартири АДРЕСА_4 .

АДРЕСА_5 2014 році рішенням виконавчого комітету Першотравневої ради у м.Чернівці співвласникам надано дозвіл на перепланування належного їм майна, у зв`язку із чим загальна площа квартири збільшилась та становить 136,70кв.м., а житлова зменшилась та становить 92,90кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на її частку у квартирі АДРЕСА_3 . Спадкоємцями майна померлої за законом є її діти, тобто вони (позивачі). Однак нотаріусом було відмовлено їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки ними не було надано правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності померлої та вищевказаний об`єкт спадкового майна (квартири АДРЕСА_4 ), а також не визначено частки між співвласниками.

Оскільки, оригінал свідоцтва про право власності на вказане майно, видане 18 лютого 1999р. Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради втрачено, просили визнати право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70 кв.м., житловою площею 92,90кв.м.: за ОСОБА_1 на 5175/10000 частки та за ОСОБА_2 1725/10000 частки.

04 жовтня 2019 року через канцелярію суду від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подали через канцелярію суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та об`єднано зустрічні позовні вимоги з первісним позовом в одне провадження.

У своєму зустрічному позові ОСОБА_3 , ОСОБА_4 посилалися на те, що вони та відповідачі є співвласниками нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 . Підтвердили обставини викладені у первісному позові.

Зазначили, що оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вказане майно втрачено, а також попередній співвласник помер, вони не мають змоги звернутися до нотаріуса для укладання договору про визначення часток.

У зв`язку із цим, просили визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70 кв.м., житловою площею 92,90кв.м.: за ОСОБА_3 на 1550/10000 частки та за ОСОБА_4 на 1550/10000 частки.

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін та представника позивачів за первісним позовом адвоката Кіщука М.П., які для розгляду справи не з`явилися.

22 жовтня 2019 року від представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Кіщука М.П. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителів. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що його довірителі зустрічний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Також до суду від відповідачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надійшли заяви про розгляд у їх відсутність. Заявлені ними зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнали та не заперечували щодо їх задоволення.

Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, а також матеріали спадкової справи №152/2018, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови обґрунтовані та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №437/12 від 22 вересня 1998р., копії свідоцтва про право власності на квартиру від 18 лютого 1999р. ОСОБА_5 (38/100 частки) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (62/100 частки) на праві власності належить квартира АДРЕСА_3 загальною площею 135кв.м., в тому числі житловою 108,7 кв.м. (а.с.6,28)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

29 грудня 1999року державним нотаріусом першої Чернівецької державної нотаріальної контори Глуговським В.В. видано ОСОБА_6 та ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі і на 38/100 належних йому на праві власності частин квартири АДРЕСА_3 (а.с.7).

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 частки ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у вказаному вище нерухомого майні збільшилися та становили по 3450/10000 кожного.

На підставі рішення виконавчого комітету Першотравневої районної у м.Чернівці ради від 21 травня 2014 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснили перепланування належного їй на праві власності майна, у зв`язку із чим загальна площа квартири АДРЕСА_3 збільшилась на 1,70кв.м., а житлова зменшилась на 15,80кв.м. (а.с.8-11).

Отже, після перепланування квартира № АДРЕСА_4 складається: АДРЕСА_6 10-1) площею 8,7кв.м., кімнати АДРЕСА_7 ) площею 25,6кв.м., кімнати АДРЕСА_8 10-3) площею 24,4кв.м., кімнати АДРЕСА_8 10-4) площею 12,2кв.м., гардеробної АДРЕСА_8 10-5) площею 5,1кв.м., кухні-їдальні АДРЕСА_8 10-6) площею 17,2кв.м., кімнати (10-7) площею 30,7кв.м., ванни (10-8) площею 5,0кв.м., комори (10-9) площею 0,7кв.м., вбиральні (10-10) площею 1,2кв.м., комори (10-11) площею 5,9кв.м.

11 січня 2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла (а.с.12).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.ч.2,3 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Судом встановлено, що спадкоємцями майна померлої ОСОБА_6 , які в установлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини є її діти ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Втім, державним нотаріусом Першої Чернівецької нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно частку квартири АДРЕСА_3 , оскільки спадкоємцям не надано правовстановлюючий документ про належність цього майна ОСОБА_6 та не визначено часток між співвласниками (а.с.26-27).

Так, судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_3 , видане Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 18 лютого 1999року втрачено. При цьому в матеріалах справи міститься його копія (а.с.28).

Із запровадженням з 01 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно були передані органам державної реєстрації прав. Органи, місцевого самоврядування не мають права вносити зміни в раніше видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видавати нові правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна та дублікати втрачених, пошкоджених свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

26.11.2015 року до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав

на нерухоме майно та їх обтяжень» були внесені зміни, згідно яких з січня 2016

року не передбачено видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно та їх

дублікатів.

Отже, починаючи з 2016 року будь-які правочини вчиняються на підставі відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Таким чином, співвласники не мають змоги отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3 .

Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2019р. вбачається, що у Реєстрах відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказане вище майно (а.с.17).

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є

право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю

волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Приписами статті 321 Цивільного кодексу України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог, у суду не виникає жодних сумнівів щодо належності співвласниками на праві власності вказаного вище нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 .

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ст.370ЦК України).

Як було встановлено судом, судових рішень про збільшення чи зменшення розміру часток когось із співвласників не було. Крім того, сторони підтвердили про належність їм часток саме в такому розмірі, як зазначено у первісному та зустрічному позовах.

Таким чином, проаналізувавши усі надані сторонами докази суд приходить до висновку, що частки співвласників у квартирі АДРЕСА_3 становлять: ОСОБА_1 5175/ НОМЕР_1 (1550/10000 згідно свідоцтва про право власності + 1900/10000 успадкована після смерті батька ОСОБА_5 + 1725/10000 успадкована після смерті матері ОСОБА_11 ); ОСОБА_2 1725/10000 (успадкована нею після смерті матері ОСОБА_12 ); ОСОБА_3 (1550/10000 згідно свідоцтва про право власності); ОСОБА_4 (1550/10000 згідно свідоцтва про право власності).

За таких обставин суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.16,316,317,319,392,1223,1234,1236,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 5175/10000 частки квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70кв.м., житловою площею 92,90кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1725/10000 частки квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70кв.м., житловою площею 92,90кв.м.

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1550/10000 частки квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70кв.м., житловою площею 92,90кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1550/10000 частки квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 136,70кв.м., житловою площею 92,90кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О.В. Вольська-Тонієвич