Справа № 581/780/18
Провадження № 2/581/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2019 року сел. ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Самілик Н.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу по аліментах на утримання двох неповнолітніх дітей, пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Сутність заявлених вимог до суду

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який неодноразово уточнювала та який мотивувала тим, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 18 червня 2007 року з відповідача ОСОБА_3 ухвалено стягувати щомісячно аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку й до досягнення дитиною повноліття. 14 серпня 2016 року рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку й до досягнення дитиною повноліття. На виконання вищевказаних судових рішень видано два виконавчі листи, які перебувають на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. Проте, ОСОБА_3 аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, у тому розмірі, який сам собі самостійно визначив, а тому за період 2017-2018 років утворилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання двох дітей у сукупному розмірі 5141 грн. 17 коп., та позивачка обрахувала пеню за прострочення сплати вищевказаних аліментів, яка сукупно становить 10184 грн. 69 коп. Остаточно після всіх уточнень позовних вимог на стадії підготовчого провадження (а.с.39), просила суд стягнути з відповідача на її користь борг по двом видам аліментів та обраховану пеню у вищевказаних розмірах.

Позиція позивача, відповідача по даній справі

У судовому засіданнs ОСОБА_2 уточнений позов підтримала в повному обсязі та суду пояснила про те, що двома судовими рішеннями ОСОБА_3 зобовязаний сплачувати аліменти на утримання двох дочок, а виконавчі листи про їх стягнення з відповідача на даний час перебувають на виконанні в Недригайлівському міжрайонному відділі ДВС. Протягом 2017-2018 років ОСОБА_3 аліменти сплачував несвоєчасно та не в повному обсязі. Окремо в поясненнях навела розміри проплат, здійснених відповідачем у період із 2017-2018 років, та зазначила, що лише з вересня 2017 року відповідач розпочав щомісячно сплачувати аліменти з певними переплатами на утримання двох дочок, які в подальшому спрямовувалися державним виконавцем на погашення боргу за попередні місяці.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, позов визнав у частині стягнення з нього розміру боргу по аліментам на двох дочок, позов у частині стягнення з нього аліментів він не визнав у звязку з його безпідставністю, вважаючи його таким, де наведені розрахунки не відповідають висновкам, викладеним у постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в частині послідовності та правильності проведення розрахунків по пені, вважав розмір пені необґрунтованому завищеним. Пояснив, що з січня по квітень 2017 року він перебував у трудових відносинах з Беїівською сільлікарнею (виконавчий лист до основного місця його роботи не надходив), із квітня по вересень 2017 року він перебував у трудових відносинах з Беївською сільрадою і лише в серпні 2017 року на місце його роботи від Недригайлівського МДВС надійшли два виконавчих листа про стягнення з нього аліментів на утримання двох дочок, а відрахування з його зарплати практично розпочались у вересні 2017 року (документів у рахунок нарахування та сплати аліментів за серпень 2017 року по місцю колишньої роботи не збереглося). Із жовтня 2017 року й по 14 квітня 2018 року він також працював у Беївській сільлікарні, де написав заяву про відрахування з нього по місцю роботи як поточних аліментних платежів, так із заборгованості по ним.

Процесуальні дії суду в даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 листопада 2018 року в даній справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання на 11 грудня 2018 року о 10 год. 30 хв. 11 грудня 2018 року у звязку з відсутністю світла у приміщенні суду, розгляд справи відкладено на 09 січня 2019 року. 09 січня 2019 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 28 січня 2019 року на 10 год. у звязку з неявкою учасників справи. 28 січня 2019 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошена перерва до 04 лютого 2019 року для подачі сторонами додаткових доказів. 04 лютого 2019 року протокольною ухвалою суду в судовому засіданні оголошена перерва до 15 лютого 2019 року для подачі сторонами додаткових доказів та направлення позивачкою відповідачу копії уточненої позовної заяви. 15 лютого 2019 року закрито підготовче провадження в даній справі, визначено дату судового засідання по розгляду по суті поданого позову на 06 березня 2019 року з викликом сторін. 06 березня 2019 року за клопотанням сторін витребувано від ДВС уточнені довідки розподілу переплат зі сплати боргу по аліментам та часу їх погашення. 28 березня 2019 року ухвалено рішення суду по суті спору.

Установлені судом обставини справи

Відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, є платником аліментів, одночасно стягнутих на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивачки ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, 02 березня 2006 року в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення нею повноліття, та стягнутих на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 серпня 2017 року на користь позивача ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення нею повноліття; є одруженим, проживає окремо від позивача зі своїми батьками, протягом 2017-2018 року був офіційно працевлаштованим, у період із 13 квітня по 10 жовтня 2018 року перебував на обліку як безробітній у Липоводолинській районній філії Сумського обласного центру зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, інших неповнолітніх утриманців не має, інвалідності не має.

Позивачка на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною (другою дочкою) до досягнення нею трирічного віку, проживає спільно з дочками ОСОБА_7, ОСОБА_8, матірю ОСОБА_9 та братом ОСОБА_10, на диспансерному обліку в Беївській ПМСД не перебуває, перебуває в шлюбі з відповідачем, інвалідності не має (а.с.64-69).

Неповнолітні діти сторін є фізично здоровими, на диспансерному обліку в Беївській ВПСМ не перебувають, проживають разом із позивачем (а.с.8,66-67).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 17 жовтня 2018 року №6693/14.9.35, №6694/14.9.35, наданих начальником Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заборгованість ОСОБА_3 по виконавчому листу №581/419/17 року станом на 01 жовтня 2018 року становила 6036 грн. 92 коп.; по виконавчому листу №2-160 року станом на 01 жовтня 2018 року становила 6036 грн. 91 коп. (а.с.9,10).

Відповідно до розрахунків заборгованості по аліментах від 03 січня 2019 року №49/14.9.35, №48/14.9.35, наданих начальником Недригайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, заборгованість ОСОБА_3 по виконавчому листу №581/419/17 року за 2018 рік станом на 31 грудня 2018 року, становила 390 грн. 15 коп.; по виконавчому листу №2-160 року за 2017 рік станом на 31 грудня 2018 року становила 3759 грн. 20 коп. (а.с.26,27).

Відповідно до довідки-розрахунку № 430/14.9.35 від 30 січня 2019 року наданої Недригайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-160 від 18 червня 2007 року за 2017 рік станом на 30 січня 2019 року складала 3759 грн. 20 коп., за 2018 рік здійснена переплата по аліментах у розмірі 2336 грн. 52 коп. (а.с. 40).

Відповідно до довідки-розрахунку № 431/14.9.35 від 30 січня 2019 року наданої Недригайлівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів за виконавчим листом № 581/419/17 від 14 серпня 2017 року станом на 30 січня 2019 року за 2017 рік складає 1382 грн. 50 коп., за 2018 рік здійснена переплата по аліментах у розмірі 837 грн. 66 коп. (а.с.41).

Із довідки-розрахунку Недригайлівського ДВС від 22 березня 2019 року вбачаються ті обставини, що на виконання виконавчого листа № 2-160 від 18 червня 2007 року борг по аліментам відповідачем сплачено по 01 травня 2017 року, борг по аліментам за квітень 2017 року сплачено в повному обсязі в травні 2018 року, протягом грудня 2017 року, лютого та березня 2018 року державним виконавцем частинами спрямовувалися переплати з осплати аліментів на погашення боргу, який виник у січні-квітні 2017 року, борг по аліментам на утримання дочки ОСОБА_4 за травень-серпень 2017 року є непогашеним станом на день ухвалення даного рішення суду (а.с.87-88).

Із довідки-розрахунку Недригайлівського ДВС від 22 березня 2019 року вбачаються ті обставини, що на виконання виконавчого листа № 581/419/17 від 14 серпня 2017 року борг по аліментам за 2017 рік відповідачем сплачено повністю в квітні 2018 року, борг по аліментам за серпень 2017 року сплачено в повному обсязі в квітні 2018 року, а протягом грудня 2017 року, лютого, березня та квітня 2018 року державним виконавцем частинами спрямовувалися переплати зі сплати аліментів за 2017-2018 роки на погашення боргу, який виник у 16 червня й по серпень 2017 року, борг по аліментам на утримання дочки ОСОБА_5 за 2017 рік був погашеним у квітні 2018 року (а.с.86). Вищевказані розміри обрахованої заборгованості по аліментах на утримання двох дітей відповідач до суду не оскаржував, з ними також погодилася позивачка.

Норми права, які підлягають застосуванню в даній справі:

а) по вимозі про стягнення заборгованості по аліментах:

Статтею 180 СК України визначений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За змістом ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами за минулий час у разі ухилення від їх виплати, які стягуються шляхом відрахування аліментів із заробітної плати платника, за його заявою погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

У порядку ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

б) по вимозі про стягнення пені за прострочення сплати аліментів:

Згідно з ст. 196 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 1,2 ст.196 СК України (у редакції до 08 липня 2017 року), при виникненні з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

25 квітня 2018 року ОСОБА_6 Верховного Суду ухвалила постанову в справі № 572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, відповідно до якої було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в новій редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка діє з 08 липня 2017 року, згідно з положень якої, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Висновки суду по суті заявлених вимог:

а) по вимозі про стягнення заборгованості по аліментах:

З урахуванням вимог діючого законодавства суд уважає вимогу про стягнення заборгованості по аліментах безпідставною, оскільки всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням (включаючи, погашення заборгованості по ним) вирішуються державним чи приватним виконавцем при виконанні судового рішення в спосіб відрахування аліментів на дитину із заробітної плати платника аліментів на стадії виконавчого провадження. У разі нездійснення державним виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», діючим законодавством передбачено порядок оскарження такої бездіяльності; розмір заборгованості по аліментам на стадії виконавчого провадження також визначається в частці від заробітку державним виконавцем і лише в разі виникнення спору з приводу його розміру такий спір вирішується судом без стягнення такого боргу в судовому порядку.

На думку суду, вищевказані норми сімейного законодавства такий спосіб захисту прав одержувача аліментів у виді стягнення боргу по аліментам з її платника для даного спору не передбачають, а фактичне стягнення такого боргу призведе до подвійного стягнення однієї й тієї ж суми, яка виникла на стадії виконання рішення щодо аліментів, що є проявом подвійної відповідальності за одне й теж правопорушення, заборона застосування якої передбачена ч.1 ст. 61 Конституції України.

Крім цього, установлена відсутність між сторонами в даній справі фактичного спору про розмір заборгованості з аліментів, і в даній справі питання про стягнення заборгованості по аліментах вже вирішується на стадії проведення виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, заявлена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також не підлягає прийняттю визнання відповідачем позову в цій частині, оскільки таке визнання не ґрунтується на вищевказаних нормах законів.

б) по вимозі про стягнення пені за прострочення сплати аліментів:

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти на утримання двох дочок відповідач у повному обсязі та своєчасно протягом 2017 року не сплачував через відсутність з його боку постійного контролю за своєчасністю та повнотою відрахування аліментів з його зарплати через бухгалтерію по місцю його трудової діяльності, при відсутності цілеспрямованого та усвідомленого наміру не сплачувати аліменти щомісячно, періодичну зміни ним місць роботи, тобто внаслідок винуватої бездіяльності та одночасно активної поведінки, що призвело до виникнення боргу зі сплати аліментів, суд убачає наявність підстави, передбаченої ч.1ст. 196 СК України, для нарахування та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей за нижченаведеними розрахунками.

При цьому, суд уважає за необхідне для даного спору застосувати нижченаведену формулу, яка викладена в постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у цивільній справі № 572/1762/15-ц, а саме:

Р=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де:

Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Вищенаведена формула підтверджує те, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення, та цілком узгоджується з новою редакцією норми ч.1 ст.196 СК України (вона діє з 08 липня 2017 року).

Так, калькуляція та методика розрахунку розміру пені з відповідача на користь позивачки за період із січня по серпень 2017 року (включно), за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01 січня 2017 року по 01 вересня 2017 року за виконавчим листом 2-160 від 18 червня 2007 року підлягає стягненню в сукупному розмірі 20511 грн. 40 коп., який обраховано наступним чином:

- пеня за січень 2017 року за час прострочення з 01 лютого 2017 року й по останній день платежу 15 лютого 2018 року (усього три платежі 05 грудня 2017, 26 грудня 2017, 15 лютого 2018 року): 506,70 гривень х 1% х 379 днів прострочення = 1678,39 грн.;

- пеня за лютий 2017 року за час прострочення з 01 березня 2017 року й по останній день платежу 06 березня 2018 року (усього два платежі 15 лютого 2018, 06 березня 2018): 506,70 гривень х 1% х 371 днів прострочення = 1827,78 грн.;

- пеня за березень 2017 року за час прострочення з 01 квітня 2017 року й по останній день платежу 10 квітня 2018 року (усього два платежі 06 березня 2018, 10 квітня 2018 року): 506,70 гривень х 1% х 375 днів прострочення = 1848,29 грн.;

- пеня за квітень 2017 року за час прострочення з 01 травня 2017 року й по останній день платежу 10 квітня 2018 року (усього два платежі 06 березня 2018, 10 квітня 2018 року): 506,70 гривень х 1% х 396 днів прострочення = 1930,73 грн.;

- пеня за травень 2017 року за час прострочення з 01 червня 2017 року й по 28 березня 2019 року (день ухвалення рішення суду, без проплат в рахунок його погашення): 533,10 гривень х 1% х 666 днів прострочення = 3550,45 грн.;

- пеня за червень 2017 року за час прострочення з 01 липня 2017 року й по 28 березня 2019 року (день ухвалення рішення суду, без проплат в рахунок його погашення): 533,10 гривень х 1% х 636 днів прострочення = 3390,52 грн.;

- пеня за липень 2017 року за час прострочення з 01 серпня 2017 року й по 28 березня 2019 року (день ухвалення рішення суду, без проплат в рахунок його погашення): 533,10 гривень х 1% х 605 днів прострочення = 3225,25 грн.;

- пеня за серпень 2017 року за час прострочення з 01 вересня 2017 року й по 28 березня 2019 року (день ухвалення рішення суду, без проплат в рахунок його погашення): 533,10 гривень х 1% х 574 днів прострочення = 3059,99 грн.

При цьому, суд ураховує те, що борг по аліментам за квітень 2017 року сплачений у повному обсязі в травні 2018 року й всього станом на березень 2019 року борг по аліментам за 2017 рік сплачено по 01 травня 2017 року (на інші місяці після 01 травня 2017 року державний виконавець за наявними довідками переплати не спрямовувала).

Калькуляція та методика розрахунку розміру пені з відповідача на користь позивачки за період із 16 червня по вересень 2017 року (включно), за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 16 червня 2017 року по 01 вересня 2017 року за виконавчим листом 581/419/17 від 14 серпня 2017 року підлягає стягненню в сукупному розмірі 3299 грн. 45 коп., що обраховано наступним чином:

- пеня за червень 2017 року за час прострочення з 16 червня 2017 року й по останній день платежу 26 грудня 2017 року (усього два платежі 05 грудня 2017, 26 грудня 2017 року): 356,50 гривень х 1% х 193 дні прострочки = 654,64 грн.;

- пеня за липень 2017 року за час прострочення з 01 серпня 2017 року й по останній день платежу 06 березня 2018 року (усього три платежі 26 грудня 2017, 15 лютого 2018,06 березня 2018 року): 713 гривень х 1% х 222 дні прострочки = 1479,88 грн.;

- пеня за серпень 2017 року за час прострочення з 01 вересня 2017 року й по останній день платежу 30 квітня 2018 року (усього три платежі 06 березня 2018, 10 квітня 2018 року, 30 квітня 2018 року): 713 гривень х 1% х 177 днів прострочки = 1164,93 грн.;

При цьому, суд ураховує те, що борг по аліментам за серпень 2017 року сплачений у квітні 2018 року повністю і всього станом на березень 2019 року борг по аліментам за 2017 рік сплачено в квітні 2018 року (на інші місяці після 01 травня 2018 року державний виконавець за наявними довідками переплати не спрямовувала).

Підсумовуючи, у зв'язку з простроченням відповідачем сплати аліментів протягом 2017 року на утримання двох дочок загальний сукупний розмір обрахованої судом неустойки (пені) становить 23810 грн. 85 коп.

Разом з цим, суд приймає до уваги ті обставини, що розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 станом на день ухвалення даного рішення суду виходячи з кількості днів прострочення, перевищує 100% заборгованості зі сплати аліментів на цю дитину (її розмір станом на 28 березня 2019 року дорівнює 2336 грн. 52 коп.), а тому вимога позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання цієї дитини в розмірі заборгованості по сплаті аліментів на суму 9134 грн. 37 коп. є частково обґрунтованою та підлягає обмеженню до 2336 грн. 52 коп., як це передбачено ч.1 ст. 196 СК України. На думку суду, саме цей розмір пені з огляду на періодичність та розмір проплат аліментів відповідачем на утримання дочки ОСОБА_4 підлягає стягненню з відповідача й суд не вбачає підстав для її зменшення відповідно до ч.2 ст.196 СК України.

Також суд ураховує, що станом на день ухвалення даного рішення суду борг по аліментам на утримання дочки ОСОБА_5 відсутній і відповідно він не може бути обмежений розміром боргу по аліментам, проте, з огляду на періодичність та розмір проплат, проведених відповідачем у рахунок виконання цього виконавчого листа на утримання дочки, та ураховуючи те, що відповідач щомісячно отримує заробітну плату в розмірі меншому від мінімальної заробітної плати (після всіх обовязкових відрахувань), позивачем не доведена наявність інших значних доходів відповідача від іншої діяльності, які приносила б йому додатковий дохід, перебування відповідача в шлюбі з позивачем, відсутність у нього інших утриманців, на думку суду, відповідно до ч.2 ст. 196 СК України розмір пені в сумі 3299 грн. 45 коп. підлягає зменшенню до 1000 гривень.

Також слід зазначити, що зменшення розміру пені до вищенаведеного розміру з точки зору засад розумності та справедливості забезпечить поточну сплату аліментів на утримання двох дітей, а також розміру боргу й пені з огляду на майновий і сімейний стан відповідача, його працездатний вік та спроможність працювати за сумісництвом на ряду з основною роботою, без покладення на нього постійного надмірного тягаря.

Отже, сукупний розмір пені за прострочення виплати аліментів на утримання двох дітей, який підлягає стягненню з відповідача дорівнює 3336 грн. 52 коп.

Стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів із відповідача на користь позивача є втручанням держави в сімейне та приватне життя ОСОБА_3, проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для нього нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав дітей і відповідає нагальній потребі дітей на забезпечення її належного утримання батьками. Також на думку суду, у даній справі при встановленні справедливого балансу між майновим становищем батьків (у тому числі, її майнового стану платника аліментів (відповідача по справі) та одержувача аліментів (позивача по справі) та інтересами дітей на належне утримання для їх повноцінного розвитку й виховання (у тому числі шляхом стягнення пені по аліментам, які також витрачаються на утримання дітей), суд надає перевагу інтересам останнім, оскільки відповідач є працездатний, регулярно отримує заробітну плату, тобто він є здатним вчасно сплачувати аліменти та пеню за їх прострочення у вищезазначеному розмірі, проте спільні діти сторін проживають разом з матірю та утримується позивачем по справі, у силу свого віку та розвитку не здатні забезпечувати власні необхідні потреби (така правова позиція суду узгоджується та випливає зі змісту п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Доводи відповідача про невірний обрахунок розміру пені без урахування положень судових рішень ОСОБА_6 Верховного Суду та про безпідставне завищення її розміру спростовуються вищевикладеними висновками суду, наведеними розрахунками, формулою та положеннями закону і судової практики та, на думку суду, є непереконливими і не заслуговують на увагу.

Розподіл судових витрат по справі

Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв'язку з частковим задоволенням позову про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання двох дітей (позов задоволено на 31 %) та відмову в задоволенні другої вимоги в повному обсязі та з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору в аліментних спорах, із відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 238 грн. 21 коп.

Керуючись ст. 180, 195, 196, СК України, ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 89, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 273, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу по аліментах на утримання двох неповнолітніх дітей, пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сукупному розмірі 3336 грн. 52 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення боргу по аліментам на утримання двох дітей відмовити у звязку з їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 238 грн. 21 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів із дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2).

Повне рішення суду складено 01 квітня 2019 року.

Суддя Д. В. Бутенко