Справа 524/7202/18
Провадження № 2/524/427/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі :

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Гладкій К.О.

за участі позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Думчикової Т.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа без самосійних вимог виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що від шлюбних відносин з відповідачем мають доньку ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу місце проживання доньки визначено з нею.

Стверджує, що розмір заборгованості ОСОБА_5 по утриманню доньки становить 70 060, 75 грн. Також, рішенням суду стягнуто пеню за прострочення по сплаті аліментів батько дитини її життям не цікавиться, не телефонує, школу не відвідує. Донька відвідує школу «Danko» з вивчення англійської мови та гурток танців. Батько уникає спілкування з донькою, участі в утриманні, спілкуванні та вихованні не приймає.

Відповідачем подано відзив на позов. Просить відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що має заборгованість по сплаті коштів на утримання доньки, але намагається її погасити. Має намір брати участь у спілкуванні та вихованні доньки, але колишня дружина змінила місце свого проживання, нову адресу де мешкає донька йому не повідомила. Останнє побачення з донькою у серпні 2018 році, подарував їй іграшку, дитина прагнула спілкування, але мати проти цього.

Позивачем подано відповідь на відзив. Наголошує, що з грудня 1995 року проживає АДРЕСА_1. На сьогоднішній день, разом зі ОСОБА_6»єю проживають за вказаною адресою. Зауважує, що жодним чином не перешкоджала та не мала намір перешкоджати у спілкуванні та вихованні доньки до подання позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Зазначила, весь тягар утримання доньки несе вона. Натомість батько дитини - ОСОБА_5 нехтує батьківськими обов'язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовкою до самостійного життя. Вказані обставини на її думку свідчать про невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. На підставі цього просить позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки.

Просить задовольнити позовні вимоги з наведених у позовній заяві правових підстав.

Представник позивача ОСОБА_1, - ОСОБА_2 позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відзив підтримує. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Кременчуцької міської Ради, як органу опіки та піклування ОСОБА_4 просить позов задовольнити. Підтримує наданий висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої доньки.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні 18.03.2019 року надав пояснення. Підтримує письмовий відзив Пояснив суду, що колишня дружина перешкоджає йому у спілкуванні з донькою. Подарунки дитині повертає. З колишньою дружиною склалися неприязні відносини, втратив роботу, має нову сім»ю та дитину. Знає про наявну заборгованість та намагається її повністю погасити. У судове засідання 23.03.2019 року не прибув, про причини неявки не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 23 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано.

Від шлюбних відносин мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Місце проживання ОСОБА_6 визначено з матір'ю.

Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 06.02.2014 року, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі ј частина з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили, на виконання вказаного рішення суд видав виконавчий лист та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби.

Рішенням суду від 26.04.2018 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнута пеня у сумі 12987, 12 грн.

Позивач зазначає, що відповідач не сплачує аліменти, має значну заборгованість про що надано довідка.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку Кременчуцької міської ради як органу опіки та піклування від 30.03.2018 року вважають за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно дитини доньки ОСОБА_6, 2009 року народження

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

У судовому засіданні допитані свідки, заявлені позивачем. Так, ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою та подругою ОСОБА_1 Підтвердила, що батько ОСОБА_6 дитиною не цікавиться, батьківські збори не відвідує.

ОСОБА_9 пояснила суду, що є подругою ОСОБА_1. Свідчила у суді, що батька ОСОБА_6 не знає, зі слів ОСОБА_1 він з дитиною не спілкується.

Свідки, заявлені відповідачем: ОСОБА_10 свідчила суду, що є дружиною ОСОБА_5 Пояснила щодо неприязних відносин колишнього подружжя. Стверджувала, що особисто перераховує кошти, як аліменти, але позивач їх навмисно не отримає. ЇЇ чоловік надає кошти по можливості, оскільки тривалий час не мав роботи. Намагається спілкуватись з донькою.

Свідок ОСОБА_11 стверджував, що був свідком як його зять ОСОБА_5, намагався передати подарунок доньці. В цей час з нею була баба, яка відмовилась від нього.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів наявності виключних обставин позбавлення батьківських права відповідача ОСОБА_5 не надано.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_5 не піклується про дочку, участі у її вихованні не бере, не відвідує дитину та не цікавиться її життям, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач хоче відвідувати дитину, піклуватися про неї, проявляти турботу та бажає брати участь у її вихованні.

За висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30.03.2018 року № 346 вирішено питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Із змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вбачається, що даний висновок ґрунтується на фактах окремого проживання батька та дитини, несплати ним аліментів, відомостей відповідно до довідки з лікарні про те, що мати приводить дитини до лікарні та виконує рекомендації лікарів та того, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, успіхами дитини не цікавиться.

Причини такої поведінки відповідача орган опіки та піклування не з'ясував, про необхідність змінити ставлення до виховання дитини не попереджував.

Факт стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини, а також пені не може свідчити про свідоме ухилення ним від виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини, оскільки таке є одним із способів захисту прав дітей на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька до надання дитині належного утримання.

Суд враховує пояснення ОСОБА_1 зазначені у клопотанні від 25.03.2019 року. Натомість документи, що приєднані до нього, довідка про заборгованість по аліментам, роздруківка вхідних - вихідних дзвінків та консультативний висновок у відповідності до ч. 8 ст 83 ЦПК України не приймаються до розгляду судом, оскільки подані з порушенням строків та на неналежній стадії за відсутності мотивування щодо пропуску їх подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач належним чином не вмотивувала та не довела власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків без поважних причин та те, що такий захід впливу застосовується інтересах дитини, що має для суду переважне значення..

Судом встановлено відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, а також наявність конфлікту між колишнім подружжям, які не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини виявляє у судовому засіданні намір спілкуватись з донькою, проти позбавлення батьківських прав заперечує.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому, звернув увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував рішення про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що переконливих доказів на підтвердження умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини матеріали справи не містять, а відтак суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача на даний час є передчасним, позов в цій частині є недоведеним, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав слід відмовити.

За таких обставин, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_5 крайнього заходу впливу - позбавлення його батьківських прав стосовно дочки недостатньо. Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити батька дитини про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Судові витрати по справі у виді судового збору у сумі 704,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 5,10-13,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа без самосійних вимог виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_5 про необхідність належного виконання обов'язків по вихованню і утриманню дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С. Предоляк