УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тиріної В.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявила клопотання про обєднання в одне провадження цивільної справи № 426/10755/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності з цивільною справою № 426/64/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про витребування майна. В обґрунтування клопотання зазначила, що вказані цивільні справи повинні розглядатися в цивільному суді і обидві підсудні Сватівському районному суду Луганської області. Отже, передбачених законом застережень щодо обєднання в одне провадження цивільних справ № 426/10755/16-ц та № 426/64/19 немає. Приймаючи до уваги принцип диспозитивності цивільного процесу (ст. 13 ЦПК України), у відповідності до ст. 188 ЦПК України, оскільки справа № 426/10755/16-ц та № 426/64/19 відкриті за позовами одного й того ж позивача, стосовно одного й того ж майна, що є предметом спору у обох справах, обидві справи є тотожними за субєктивним складом третя особа у справі № 426/10755/16-ц є відповідачем у справі № 426/64/19. Також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 4 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Менше з тим, за ч. 4 ст. 3 ЦПК України, закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти обєднання цивільних справ в одне провадження, оскільки вказані справи не є тотожними та їх обєднання призведе до ускладнення процесу розгляду та вирішення спору. Крім того, на вказаній стадії процесу заявляти будь-які клопотання за новими правилами Цивільного процесуального кодексу не допускається. Вважає, що будь-які права позивача нічим не обмежені та ніяким чином не звужені.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно з п.п.1,3 ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Частинами 3, 7 цієї статті Кодексу передбачено, що об'єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Про об'єднання справ в одне провадження, роз'єднання позовних вимог, про відмову в об'єднанні справ в одне провадження, роз'єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. №2, недоцільно обєднувати в одне провадження вимоги сумісний розгляд яких ускладнює вирішення справи та призводить до затягування судового процесу.

Не допускається обєднання справ в одне провадження, коли такі діє можуть вплинути на своєчасний розгляд заявлених вимог.

Разом з тим, враховуючи, що об'єднання справ в одне провадження є правом, а не обов'язком суду, не зважаючи на заявлення позовних вимог одним і тим самим позивачем, суд не вбачає доцільності в об'єднанні вказаних справ в одне провадження. Натомість таке об'єднання, на думку суду, може призвести до недотримання завдань цивільного судочинства, яким відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Крім того, об'єднання справ в одне провадження призведе до порушення засад цивільного судочинства, зокрема дотримання розумних строків розгляду справи судом.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про об'єднання справ в одне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188, 259, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про обєднання цивільної справи № 426/10755/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності та цивільної справи № 426/64/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про витребування майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Осіпенко