Справа № 263/8401/16-ц
Провадження № 2/263/12/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді - Папаценко П.І., при секретарі Диміч Т.М., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3, під час судового розгляду заміненого на правонаступника ОСОБА_2 Просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1; визнати за нею право власності на Ѕ частку спірної квартири; визнати частково недійсним свідоцтво про право спадкування за законом, видане 06.10.2015 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (реєстр №2863) про визнання ОСОБА_3 спадкоємцем однокімнатної квартири №23, загальною площею 31,3 кв.м., в тому числі житловою площею 18,5 кв.м., в будинку № 127-а по пр.Металургів у м.Маріуполі Донецької області, після смерті ОСОБА_4, як направлене на порушення права власності позивачки на Ѕ спірної квартири; стягнути з відповідача понесені судові витрати т витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 березня 2015 року помер ОСОБА_4, який на підставі договору купівлі-продажу №4106 від 07.07.2007 року придбав у власність вищевказану квартиру. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 07.04.2016 року по справі №263/11683/15-ц встановлений факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 в період з 2000 року по день його смерті 28.03.2015 року; визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 28.03.2015 року. В задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину від 06.10.2015 року на імя ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2, про визнання за ОСОБА_1 права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 відмовлено. Оскільки ОСОБА_4 придбав спірну квартиру у період сумісного проживання із ОСОБА_1, то дане майно підлягає визнанню спільним сумісним майном, та за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на Ѕ частку квартири.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06.06.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.07.2016 року заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено, заборонено відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_3, до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26.10.2016 року провадження по справі зупинено до розгляду Апеляційним судом Донецької області апеляційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.04.2016 року № 263/11683/15-ц.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.12.2016 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.03.2017 року провадження по справі зупинено до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2016 року №6-31835ск16.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28.08.2018 року провадження по справі поновлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06.09.2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

23 січня 2019 року ухвалою суду відновлено провадження по справі, ухвалено продовжити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

05 березня 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_2 про залучення її у якості правонаступника, замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на правонаступника ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що з 2000 року проживала з померлим спадкодавцем ОСОБА_4 до 2015 року за адресою пр.Будівельників, 163-51. Коли ОСОБА_4 перебував у лікарні вона кожного дня приїздила до нього, за життя останній придбав у 2006-2007 році спірну квартиру на гроші виручені від продажу акції заводу, які належали йому особисто.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивачка з її братом ОСОБА_4 зустрічалися, але разом вони не проживали, кожен з них проживав у своїй квартирі. Для придбання квартири брат продав акції заводу Азовсталь, квартиру придбав за 19500 доларів США.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.04.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, усунення від права на спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнання права на спадщину за законом задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 в період з 2000 року по день його смерті, 28.03.2015 року. Визнано ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 28.03.2015 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. /а.с.6-7/.

Відповідно до договору від 07.07.2007 року, завіреному приватним нотаріусом, зареєстрованому в реєстрі за № 4106, року ОСОБА_4 купив квартиру АДРЕСА_4. /а.с.8/.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №15259492 від 17.07.2007 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить 1/1 часка квартири АДРЕСА_5. Підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу №4106 від 07.07.2007 року. /а.с.9/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 899045, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 30.03.2015 року, ОСОБА_4 помер 28 березня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №767. /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва на право на спадщину за законом від 06.10.2015 року, приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 посвідчив, що спадкоємцем однокімнатної квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 28.03.2015 року, є його батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.11/.

З витягу № 45148655 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить квартира АДРЕСА_6./а.с.12-14/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16.01.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 16 січня 2018 року, актовий запис № 138./а.с.102/.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 055676, виданим Жовтневим районним відділом РАЦС м.Жданова Донецької області 31.10.1966 року, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №1635./а.с.109/.

02.11.2016 року рішенням Апеляційного суду Донецької області рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.04.2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, усунення від права на спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнання права на спадщину за законом, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю і визнання спадкоємцем четвертої черги скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено./а.с.73-75/.

Постановою Верховного суду від 21.11.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Апеляційного суду Донецької області від 02.11.2016 року залишено без змін./а.с.134-137/.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 відмовлено у встановленні факту проживання однією сімєю, усуненні від права на спадкування за законом, визнанні недійсним свідоцтва на спадщину за законом та визнанні права на спадщину за законом, правових підстав для задоволення позовних підстав ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на частку квартири, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом не вбачається, так як з урахуванням наведеного відсутне належне обгрунтування її позовних вимог, а саме в чому полягає порушення її прав та інтересів, з врахуванням відсутності підстав для правового захисту, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За вимогами ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір, оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 258 - 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про: визнання квартири АДРЕСА_7 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_1; визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_7; визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 06.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2863 відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та виготовлено 29.03.2019 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2,

зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя : П.І.Папаценко