Ухвала

25 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 663/961/17

провадження № 61-18829ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» на її користь: 5 954,18 грн невиплаченої заробітної плати, 33 704 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, 68,95 грн компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати та 5 954,18 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 26 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 41 727,13 грн, яка включає: заборгованість зі сплати заробітної плати в сумі 5 954,18 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 33 704 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 68,95 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цій справі відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року (повний текст якої складено 18 вересня 2019 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а додаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року - без змін.

18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на додаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про ухвалення додаткового рішення.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктом 31 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови в ухваленні додаткового рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими судові рішення суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті справу або питання, перелічені у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо відмови в ухваленні додаткового рішення не підлягає перегляду судом касаційної інстанції.

Згідно з частиною п`ятою статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Отже, в разі відмови в задоволенні заяви учасника справи про прийняття додаткового рішення суд зобов`язаний винести судове рішення у виді ухвали, а не у виді додаткового рішення.

Помилкове винесення судом першої інстанції правового акта у виді додаткового рішення про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення не змінює зміст цього судового рішення, яке за своєю правовою природою є правовим актом про відмову в прийнятті додаткового рішення, тобто тим судовим рішенням, яке мало бути винесене у виді ухвали.

Право учасника справи на оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення передбачено пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Тобто судове рішення суду першої інстанції про відмову в прийнятті додаткового рішення після перегляду такого судового рішення в апеляційному порядку, а також постанова апеляційного суду за наслідками такого перегляду не підлягають касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2019 рокупро можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 03 липня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Скадовська центральна районна лікарня» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацій за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук