Справа № 450/3122/18 Провадження № 2/450/463/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2019 р.Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

про (предмет спору): визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 61 будинку 7 по вул. Дорошенка у с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) на користь ОСОБА_1,

підстава позову (позиція позивача): позивачеві на праві приватної власності належить № 61 будинку 7 по вул. Дорошенка у с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який був прописаний колишнім власником та після продажу квартири не знявся з реєстраційного обліку. Таким чином право позивача на користування будинком порушено.

Позиція відповідачів: у судове засідання на виклик суду не прибули.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

02.10. 2018 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

позивачеві на праві приватної власності належить квартирою № 61 будинку 7 по вул. Дорошенка у с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, що стверджується Витягом х Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120740065 від 16.04.2018 року .

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1, крім інших, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 30.10.2013 року що підтверджується Довідкою № 820 від 14.09. 2018 року, видана ПП «Лапаївка».

Встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 позивач набув на підставі Договору купівлі продажу квартири від 16.04.2018 року.

ОСОБА_2 не перебуває у родинних відносинах із позивачем, не є членом сімї позивача в розумінні ст. 3 СК України ч. 2 ст. 64 ЖК України.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право осіб користуватися житлом існує лише за наявності на це волі власника.

Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Із зазначеного сліду, що позивач вправі усунути порушення свого права власності, яке не повязане із позбавленням володіння квартирою, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 61 будинку 7 по вул. Дорошенка у с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору оплаченого позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263 -265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 61 у будинку 7 по вул. Дорошенка у с.Лапаївка, Пустомитівського району Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) на користь ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 11.01.2019 року.

СуддяОСОБА_3