Номер провадження: 22-ц/813/612/19
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва (т.1, а.с.1-6).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_5 та вирішено об'єднати в одне провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про знесення самочинного будіництва та цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою (т.1 а.с.184-185).

26 вересня 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси було постановлено ухвалу, якою заяву представника ОСОБА_3 про забезпечення доказів вирішено задовольнити та призначити у цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання: 1. Які фактичні межі та площі земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 які знаходяться у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з ОСОБА_6? 2. Чи відповідають площі земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_1, які знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з ОСОБА_6, площі земельної ділянки, що належить їм відповідно до ідеальних часток у праві спільної часткової власності, відповідно до яких ОСОБА_3 належить 74/100 частка у праві спільної часткової власності на домоволодіння, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 - 26/100 частка у праві спільної часткової власності? 3. Визначити варіанти порядку користування земельною ділянкою, розташованої по АДРЕСА_1, між співвласниками домоволодіння за цією адресою у відповідності до їх ідеальних часток у праві спільної часткової власності. 4.Чи відповідатиме площа земельних ділянок, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та які знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6, та при умові збереження всіх існуючих на ній станом на момент проведення експертизи будівель та споруд, ідеальним часткам у праві спільної часткової власності, відповідно до яких ОСОБА_3 належить 74/100 частка у праві спільної часткової власності на домоволодіння, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 - 26/100 частка у праві спільної часткової власності на домоволодіння?(т.2 а.с.206-207).

11 жовтня 2018 року від представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 надійшла до суду апеляційна скарга. Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення експертизи за відсутності для цього підстав, оскільки, на думку апелянта, відсутні підставі вважати, що земельна ділянка та житлові і господарські споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 будуть втрачені немає, а крім того наявні технічні паспорти, які детально описують земельну ділянку та житлові і господарські споруди за вказаною адресою. Також апелянт зазначає, що питання, які ставляться експерту в оскаржуваній ухвалі не є предметом будівельно-технічної експертизи та не можуть бути поставлені експерту з цього виду експертної діяльності, а крім того, не всі питання є коректними та допустимими. Так апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є невмотивованою, а тому просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 2, а.с. 211-218).

06.02.2019 року від представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача зазначив, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, на його думку підстави для призначення експертизи в справі наявні, а тому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Ващенко Л.Г. 12 листопада 2018 року було відкрито апеляційне провадження в справі (т.2, а.с.225-226), та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.12.2018 року справа була призначена до розгляду (т. 2, а.с. 228).

В зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою від 14.01.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду Одеським апеляційним судом.

В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, приймаючи до уваги обставини виниклого спору та пояснення сторін, вбачав доцільним задовольнити подану заяву про призначення експертизи, оскільки з'ясування порушених питань неможливе без наявності необхідних знань в галузі науки, а їх вирішення забезпечить об'єктивний та всебічний розгляд справи.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, та частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. При цьому одним з способів забезпечення доказів є експертиза, яка згідно зі ст.103 ЦПК України призначається судом для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з чч. 3-5 вказаної статті при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Отже, за загальним правилом суд може призначити експертизу тільки за наявності відповідних, передбачених законом, умов. При цьому сторони наділені правом обрати експертну установу за власною згодою ( в тому випадку, якщо вони не дійшли згоди експертна установа обирається судом), а також пропонувати суду питання щодо дослідження яких судом буде призначена експертиза. Окремо, необхідно звернути увагу на те, що навіть у випадку надання стороною до суду висновку експерта, виготовленого на її замовлення, суд не позбавлений можливості за заявою іншої сторони призначити з цих самих питань судову експертизу, однак, за обов'язкового мотивування такого рішення із зазначенням відповідних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 01.08.2018 року подав до суду висновок судового експерта ОСОБА_9 № 36/18 від 25.07.2018 року, наданим на підставі договору № 05/36/18 від 18.06.2018 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 89-95). З вказаного висновку № 36/18 вбачається, що експертом, в тому числі, вирішувались питання щодо визначення площі спірної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 яка перебуває в користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_6, визначення порядку користування спірною земельною ділянкою та ін., які в частині дублюють питання, поставлені судом в оскаржуваній ухвалі про призначення судової експертизи в справі. Крім того, представник ОСОБА_10 подавав до суду клопотання про визнання доказів, зокрема, висновків експерта, поданих ОСОБА_5, недопустимими (т. 2, а.с. 194-196). Представник ОСОБА_5 подавав до суду заяву на вказане клопотання, в якому спростовував доводи щодо недопустимості доказів (т. 2, а.с. 198-202).

З врахуванням вище наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що постановляючи ухвалу від 26.09.2018 року про призначення судової експертизи, суд першої інстанції не дослідив обставини, які мають значення для вирішення питання щодо призначення експертизи, не відобразив позиції сторін в справі щодо наявних доказів, не визначився з питанням належності/неналежності таких доказів, а також не навів мотиви, з яких суд дійшов висновку щодо необхідності призначення експертизи саме в такій редакції питань, тобто неправильно застосував норми процесуального права.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції помилково застосував норми процесуального права, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2018 року про призначення експертизи - скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 березня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

27.02.2019 року м. Одеса