Справа № 347/575/19
Провадження № 2/347/420/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої -судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Косівське товариство співвласників житлово-будівельного кооперативу №2 про визнання права власності на нежитлове приміщення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Косівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Косівське товариство співвласників житлово-будівельного кооперативу №2 про визнання права власності на нежитлове приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що він являється членом Косівського товариства співвласників житлово-будівельного кооперативу N2 , що знаходиться в АДРЕСА_9.Йому, як і іншим членам Косівського ТС ЖБК № 2 , в АДРЕСА_9 належить нежитлове приміщення №8 загальною площею 57,1 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці Косівського ТС ЖБК №2. Нежитлове приміщення за №8 складається з гаража площею 28,4 кв.м. та господарського приміщення -кладови площею 28,7 кв.м.

В березні 2010 р. він разом з іншими членами Косівського товариства співвласників житлово-будівельного кооперативу N2, звернувся до виконкому Косівської міської ради з письмовим зверненням про оформлення права власності на нежитлове приміщення гаражі, господарські будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_9 . 31.03.2010р. рішенням за №43-8 виконкому Косівської міської ради задоволено їм, членам Косівського ТС ЖБК №2 , їх звернення про оформлення права власності на нежитлові приміщення гаражі та господарські споруди. Та вказано, що обласному комунальному підприємству «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації доручено виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_9 .

Проте, звернувшись до Коломийського МБТІ з проханням виготовити та зареєструвати свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення , а саме гараж та кладову, він довідався , що вони не можуть зареєструвати право власності в зв`язку з тим, що 01.01.2013р. втратило чинність «Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно « від 18.02.2002р. та рекомендовано звернутися з даним позовом до суду. Атому, позивач змушений звертатися до суду з позовом про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення.Просить позов задоволити.

Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Представник Косівського товариства співвласників житлово-будівельного кооперативу №2 в судове засідання не з"явився.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 31.10.2019 року про заочний розгляд справи.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Конституцією України задекларовано, що людина, її основні права визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Зокрема, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності насувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється членом Косівського ТС ЖБК № 2 , що знаходиться в АДРЕСА_9, про що свідчить копія відомості про засновників Косівського ТС ЖБК №2.

Згідно рішення Косівської міської ради №43-8 від 31.03.2010р. було розглянуто звернення членів Косівського ТС ЖБК №2 про оформлення права власності на нежитлові приміщення гаражі, господарські будівлі, що в АДРЕСА_9. На підставі зібраних матеріалів та керуючись п.6.1. «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, зареєстрованого міністерством юстиції України від 18:02.2002 №157/6445, виконком міської ради вирішив оформити право власності на нежитлові приміщення гаражі, господарські будівлі в АДРЕСА_9 за ОСОБА_1 - приміщення №8 площею 57,1кв.м.Обласному комунальному підприємству «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» виготовити та зареєструвати свідоцтва про право власності на вищезгадані нежитлові приміщення згідно цього рішення.

Проте, як видно з матеріалів справи Коломийське МБТІ відмовляється зареєструвати право власності на нежитлові приміщення, оскільки втратило чинність «Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно» від 18.02.2002р.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з п. 5 і п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набутгя права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-1V "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-1V "Про кооперацію", стаття 384 ЦК).

Таким чином, законом не передбачено інший спосіб захисту майнових прав позивача крім звернення до суду, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення.

Відповідно до п.10 ст.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316-317, 392 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_8 право власності на нежитлове приміщення загальною площею 57,1кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_8 , яке складається з гаража площею 28.4кв.м та кладови площею 28,7кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк