Провадження №2-о/523/466/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Суворовська державна нотаріальна контори у м. Одесі (м. Одеса, вул. 1-ша Сортувальна, буд. 36-Г) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

Установив

Заявники звернулись до суду із зазначеною заявою та просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_2 за р.№ 2-171, від 18 січня 1991 року, видане Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою на 4/9 частин домоволодіння ОСОБА_3 (російською мовою у свідоцтві зазначено « ОСОБА_3 ») та на 2/9 частини домоволодіння ОСОБА_4 (російською мовою - « ОСОБА_5 ») дійсно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Спадкоємцями за заповітом після її смерті є заявники, ОСОБА_1 - її донька, та ОСОБА_2 - її онучка. 18 січня 1991 року Четверта Одеська державна нотаріальна контора видала заявникам свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з даним документом ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 прізвище ОСОБА_9 ) прийняла спадщину на 4/9 часток домоволодіння АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 , прийняла спадщину на 2/9 часток зазначеного домоволодіння. Право власності на зазначені частки домоволодіння були зареєстровані в ОМБТІ за ними.

29 квітня 1992 року ОСОБА_11 (чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 ) змінив своє прізвище на « ОСОБА_9 » та у 1996 році він отримав ідентифікаційний номер та паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_12 . З даними обставинами заявники також змінили свої прізвища на « ОСОБА_9 ». В зв`язку з цим отримали ідентифікаційні номери та паспорти гр. України на прізвище « ОСОБА_9 ». Так згідно паспорту гр. України, серії НОМЕР_1 вказана « ОСОБА_1 », а її донька, паспорт серії НОМЕР_2 - « ОСОБА_2 ». В цей час заявники мають намір розпорядитися своїми частками домоволодіння за вищезазначеною адресою, однак нотаріус при ознайомленні документів звернув увагу на те, що при зміні прізвищ була допущена помилка у свідоцтві про переміну прізвища, імені, по батькові, а саме: невірно було складений переклад прізвища німецького походження. Отже у свідоцтві, виданому ОСОБА_13 прізвище « ОСОБА_9 » було перекладено українською мовою « ОСОБА_14 », а у свідоцтві ОСОБА_15 , було перекладено російською мовою « ОСОБА_16 ». Але незважаючи на це, при видачі паспортів їх прізвища були перекладені українською мовою вірно - « ОСОБА_9 ».

Оскільки заявники не мають можливості виправити прізвища у свідоцтвах про переміну прізвища, ім`я, по батькові тому вони змушені звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на вищезазначені частки домоволодіння.

Юридичний факт підтверджується наявністю у заявників оригіналів свідоцтв про право на спадщину за заповітом, в яких є відмітка про реєстрацію права власності в ОМБТІ, оригіналу домової книги на зазначене домоволодіння, також тим, що заявники постійно зареєстровані за даною адресою.

Крім того 04 вересня 2019 року ОСОБА_2 стала власником інших 3/9 часток зазначеного домоволодіння, згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна за р.№1718, посвідченого Фроловою Р.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Таким чином заявникам обом належить ціле домоволодіння АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги наведене, заявники вимушені звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа.

Заявники в судове засідання не прибули, однак надали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, підтримали заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в повному обсязі та просили її задовольнити. (а.с.27).

Представник заінтересованої особи, Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі надав клопотання про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 28).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Спадкоємцями за заповітом після її смерті є заявники, ОСОБА_1 - її донька, та ОСОБА_2 - її онучка. (а.с. 4,5).18 січня 1991 року Четверта Одеська державна нотаріальна контора видала заявникам свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з даним документом ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 прізвище ОСОБА_9 ) прийняла спадщину на 4/9 часток домоволодіння АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 , прийняла спадщину на 2/9 часток зазначеного домоволодіння. Право власності на зазначені частки домоволодіння були зареєстровані в ОМБТІ за ними. (а.с. 4,5 на зворотах).

29 квітня 1992 року ОСОБА_11 (чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 ) змінив своє прізвище на « ОСОБА_9 » та у 1996 році він отримав ідентифікаційний номер та паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_12 . З даними обставинами заявники також змінили свої прізвища на « ОСОБА_9 ». В зв`язку з цим отримали ідентифікаційні номери та паспорти гр. України на прізвище « ОСОБА_9 ». Так згідно паспорту гр. України, серії НОМЕР_1 вказана « ОСОБА_1 », а її донька, паспорт серії НОМЕР_2 - « ОСОБА_2 ». (а.с. 10-13). В цей час заявники мають намір розпорядитися своїми частками домоволодіння за вищезазначеною адресою, однак нотаріус при ознайомленні документів звернув увагу на те, що при зміні прізвищ була допущена помилка у свідоцтві про переміну прізвища, імені, по батькові, а саме: невірно було складений переклад прізвища німецького походження. Отже у свідоцтві, виданому ОСОБА_13 прізвище « ОСОБА_9 » було перекладено українською мовою « ОСОБА_14 », а у свідоцтві ОСОБА_15 , було перекладено російською мовою « ОСОБА_16 ». Але незважаючи на це, при видачі паспортів їх прізвища були перекладені українською мовою вірно - « ОСОБА_9 ».

Оскільки заявники не мають можливості виправити прізвища у свідоцтвах про переміну прізвища, ім`я, по батькові тому вони змушені звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів на вищезазначені частки домоволодіння.

Юридичний факт підтверджується наявністю у заявників оригіналів свідоцтв про право на спадщину за заповітом, в яких є відмітка про реєстрацію права власності в ОМБТІ, оригіналу домової книги на зазначене домоволодіння, також тим, що заявники постійно зареєстровані за даною адресою.

Крім того 04 вересня 2019 року ОСОБА_2 стала власником інших 3/9 часток зазначеного домоволодіння, згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна за р.№1718, посвідченого Фроловою Р.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. Таким чином заявникам обом належить ціле домоволодіння АДРЕСА_2 . (а.с. 6,7).

Наявність зазначених помок в правовстановлюючому документі перешкоджає заявникам вільно розпоряджатись належним їм на праві власності майном.

Відповідно до статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, дає суду підставу зробити висновок, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3-5,7,8,10-13,18, 211, 315-319, 354 ЦПК України, суд, ст.12-16 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) заінтересована особа: Суворовська державна нотаріальна контори у м. Одесі (м. Одеса, вул. 1-ша Сортувальна, буд. 36-Г) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_2 за р.№ 2-171, від 18 січня 1991 року, видане Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою на 4/9 частин домоволодіння ОСОБА_3 (російською мовою у свідоцтві зазначено « ОСОБА_3 ») та на 2/9 частини домоволодіння ОСОБА_4 (російською мовою - « ОСОБА_5 ») дійсно належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя