КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №755/12852/19

провадження № 22-ц/824/14259/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Богдан І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Київ від 29 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлія Євгеніївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кухтенко Тетяна Анатоліївна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлія Євгеніївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кухтенко Тетяна Анатоліївна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмік Юлія Євгеніївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кухтенко Тетяна Анатоліївна про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до Дарницького районного суду міста Київ.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановленою з порушенням правил підсудності.

Указує, що у суду першої інстанції не було підстав відкривати провадження у справі за вказаним позовом, оскільки останній отримав докази того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_2 .

Позивач не скористалась своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні відповідач підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Позивач в судовому засіданні проти доводів, викладених в апеляційній скарзі заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Треті особи в засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Отже, виходячи із аналізу даних вимог закону та роз`яснень, віднесення позовів до виключної підсудності здійснюється, виходячи із критерію їх виникнення з приводу нерухомого майна, навіть коли вимоги не заявлені безпосередньо відносно самого нерухомого майна.

Поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" є ширшим, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майном", а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Встановлено, що ОСОБА_2 заявлено позов про визнання недійсними трьох свідоцтв про право на спадщину, відповідно до яких відповідач набула право власності на три об`єкти нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 вересня 2019 року; нежилі приміщення з №1 №6 (групи приміщень № 76 ) (в літері А), загальною площею 189, 7 кв. м в АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 травня 2015 року; земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану в АДРЕСА_6 , кадастровий номер :01:009:0069, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22 вересня 2015 року.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже, позивачем заявлені позовні вимоги про усунення відповідача від права на спадкування, а саме, спадкування нерухомого майна, яке належало спадкодавцю, а відтак спір виник з приводу нерухомого майна.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що суду першої інстанції не було підстав відкривати провадження у даній справі, оскільки даний спір необхідно розглядати за місцем проживання відповідача, а отже, справа мала бути передана до Дарницького районного суду міста Київ.

Колегія суддів не приймає зазначені доводи відповідача, оскільки вони суперечать положенням ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність справ з приводу нерухомого майна.

У зв`язку із тим, що відповідач у доводах апеляційної скарги оспорювала лише наявність підстав для застосування судом правил про виключну підсудність, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що дана справа має розглядатися Дарницьким районним судом міста Київ.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при постановленні ухвали про відкриття провадження у даній справі не були порушені норми процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Київ від 29 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба