РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/516/18

пр. № 2/759/902/19

20 березня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі ПАТ "Укрсоцбанк") у січні 2018 року заявили позов про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19860,80 дол. США, що станом на 01.12.2017 року за курсом НБУ складає 539 336,89 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором та договором поруки.

Провадження відкрито на підставі ухвали суду 14.02.2018 року.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року замінено позивача ПАТ "Укрсоцбанк" на правонаступника АТ "Укрсоцбанк".

Позивач в судове засідання свого представника не направив, подали заяву про слухання справу у їх відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час на місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду заяву про відмову у позові у зв'язку з пропуском строків звернення до суду.

Судом встановлено таке.

03.09.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 030/716731-KR, на виконання якого перший надав, а другий прийняв кредит в сумі 16020,00 дол. США, під 7.90% річних, строком користування до 02.09.2015року.

Цього ж дня, за належне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, поручився ОСОБА_2, уклавши з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» договір поруки № 030/716738-РО.

14.06.2010 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно з п. 3.3.7, п. 3.3.8, п. 3.3.8.1 та п. 3.3.9 кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а також, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором, сплатити штрафні санкції та інші платежі, у строки та на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору кредиту у разі прострочення терміну сплати процентів визначених в п.п. 2.4, цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1договору позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у цей період.

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Проте відповідачі взяті на себе зобов'язання виконували неналежним чином, на що вказує наявність простроченої заборгованості за кредитом та зі сплати процентів. Згідно з розрахунком, заборгованість за кредитним договором, станом на 01.12.2017р. становить 19 860,80 дол. США, що еквівалентно 539336,89 грн. 13 коп., в тому числі заборгованість: за кредитом - 13160дол. США 15 центів (357375,05 грн); за процентами - 6700дол. США 65 центів (181 961,84 грн.).

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить застосувати наслідки спливу строку позовну давність до вирішення спору та відмовити в задоволенні позову повністю.

Як роз'яснено в аб. 3 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином відмова в задоволенні позову внаслідок пропуску строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі доведеності позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-152цс14.

Як вбачається з матеріалів спарви останній платіж ОСОБА_1 здійснила 26.04.2012 року. Тому суд вважає, що 26.04.2015 р. закінчився строк протягом якого позивач мав право звернутися до суду з позовом.

Жодних об'єктивних підстав, що перешкоджали би позивачу, для звернення до суду в межах строку позовної давності суду не надано.

Враховуючи наявність клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд прийшов до висновку про застосування в даному випадку строку позовної давності, оскільки позивач не просив суд поновити строк позовної давності, та не навів поважних причин пропуску строку позовної давності, а отже з урахуванням викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог АТ «Укрсоцбанк».

Судові витрати за вказаного рішення перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення проголошення.

Можливість отримати інформацію щодо справи, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Сенько М.Ф.