Справа №198/626/14-ц
Провадження №4-с/0198/1/19
25.10.2019
У Х В А Л А

іменем України

25 жовтня 2019 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду смт. Юр`ївка, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В., в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 21 грудня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловол В.О., було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 49702558 на підставі виконавчого листа № 198/ 626/ 14-ц, виданого 11.11.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.02. 2012 року в розмірі 7 881 062, 00 грв. та заборгованості за договором позики від 01.06.2012 року в розмірі 11 627 994, 00 грв.

В рамках зазначеного виконавчого провадження державними виконавцями Біловол В.О. , а згодом Тертичною ОСОБА_3 було винесено ряд постанов про вжиття заходів примусового виконання рішення, а в тому числі:

- 05.01.2016 року постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 1 950 905,60 грв.;

- 05.01.2016 року постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах суми стягнення 21 459 961, 60 грв.;

- 01.04.2016 року постанова про розшук майна боржника ;

- 02.02.2018 року постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( на заробітну плату, яку боржник отримує в ФГ »Зоря»);

- 05.03.2018 року постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( на пенсію, яку боржник отримує в Павлоградському об`єднаному управлінні ПФУ);

- 06.03.2018 року постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ( на заробітну плату, яку боржник отримує у ФГ »Плантера»);

- 24.04.2018 року постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 110, 07 грв..

Між тим, 25 вересня 2018 року головним державним виконавцем Тертичною В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, згідно якої виконавчий лист № 198/ 626/ 14-ц , виданий 11.11.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області повернутий стягувачу Геник П.З. за заявою представника останнього ОСОБА_4

Скаржник зазначав, що вимоги Закону України « Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень зобов`язують державного виконавця одночасно із винесенням постанови про повернення виконавчого документу стягувачу виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника, зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

У зв`язку з тим, що після повернення виконавчого листа стягувачу арешт з майна боржника знятий не був та продовжувалося утримання боргу з його пенсії і заробітної плати, останній двічі звертався з відповідними заяви на адресу державного виконавця Тертичної В.В. з проханням надати інформацію про правові підстави продовження стягнення боргу, однак, відповіді на жодну з заяв скаржник не отримав.

Окрім того, на прохання скаржника ФГ »Плантера» до державного виконавця також було надіслано два листа із запитом про подальше здійснення утримання коштів із заробітної плати боржника на які жодної відповіді , в свою чергу, отримано не було.

За таких обставин скаржник ОСОБА_1 вважає, що після повернення виконавчого документа стягувачу у державного виконавця були відсутні правові підстави для продовження вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП .

З огляду на те, що після повернення виконавчого листа стягувачу відносно боржника ОСОБА_1 . продовжують діяти раніше вжиті державним виконавцем примусові заходи щодо виконання рішення, скаржник зазначає, що ним не пропущені строки звернення до суду з даною скаргою, з огляду на триваючий характер невиконання державним виконавцем своїх обов`язків (бездіяльності).

Посилаючись на ст. ст. 447, 448, 449 ЦПК України, Закон України » Про виконавче провадження» скаржник ОСОБА_5 просив:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В., у зв`язку з не вчиненням останньою дій по скасуванню примусових заходів виконання рішення у виконавчому провадженні ВП 49702558 після повернення виконавчого документа стягувачу;

- зобов`язати головного державного виконавця Тертичну В.В. зняти арешт, накладений на рухоме майно боржника , виключивши з Державного реєстру обтяжень рухомого майна інформацію про державну реєстрацію обтяження ( номер запису про обтяження 15653514 від 05.01.2016 року), згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.01.2016 року;

- зобов`язати головного державного виконавця Тертичну В.В. зняти арешт, накладений на нерухоме майно боржника , виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяження ( номер запису про обтяження 12911425 від 12.01.2016 року), згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.01.2016 року;

- зобов`язати головного державного виконавця Тертичну В.В. припинити звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , повідомивши ФГ »Плантера» та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про припинення подальшого стягнення з доходів боржника у виконавчому провадженні ВП 49702558 від 21.12.2015 року.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, при цьому заявлені вимоги повністю підтримав (т.2 ас.14).

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В.В. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час , дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином, при цьому будь-яких заперечень проти поданої скарги не надала, викладені в ній обставини не оспорювала (т.1 ас. 56, 61, 64).

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Підлужний В.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності стягувача ОСОБА_2 , зазначивши, що стягувач ОСОБА_2 не заперечує проти заяви (скарги) та просить вирішити її на розсуд суду відповідно до норм чинного законодавства ( т.1 ас. 46 - 48, 68-71).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належим чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не перешкоджають її розгляду.

З огляду на дане суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд зауважує, що в ході судового розгляду справи були вчинені наступні процесуальні дії:

- 17.09.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження за скаргою, витребування доказів (т.1 ас. 36-38);

- 26.09.2019 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (т.1 ас. 52, 53).

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 1 ЗУ « Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. ст. 6, 7 Розділу XІІІ Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловолом В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49702558 за виконавчим листом № 198/ 626/ 14-ц, виданого 11.11.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 01.02.2012 року в розмірі 7 881 062, 00 гривень та заборгованості за договором позики від 01.06.2012 року в розмірі 11 627 994, 00 гривень (т.1 а.с.8).

В рамках зазначеного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловолом В.О. 05.01.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення в розмірі 21 459 961, 60 гривень (т.1 ас.10).

На підставі вищевказаної постанови про арешт майна боржника ВП № 49702558 від 05.01.2016 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесений реєстраційний запис про арешт всього рухомого майна боржника із забороною відчуження такого за реєстраційним номером запису 15653514 , що підтверджено копіями витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.01.2016 року № 48744111 та від 21.08.2019 року № 61483703 ( т.1 ас. 20, 20а).

Окрім того, на підставі вказаної постанови про арешт майна боржника ВП № 49702558 від 05.01.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( розділ «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень) внесений реєстраційний запис про арешт всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1 із забороною відчуження такого за реєстраційним номером запису 12911425 від 12.01.2016 року, що підтверджено в судовому засіданні інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.08.2019 року № 178202676 (т.1 ас.21-25).

05.03.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичною В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які останній отримує у Павлоградському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України (т.1 ас.14-15).

06.03.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичною В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які останній отримує у ФГ «Плантера» Юр`ївського району Дніпропетровської області (т.1 ас.16-17).

Згідно довідки, виданої ФГ «Плантера» Юр`ївського району Дніпропетровської області № 115 від 20.08.2019 року вбачається, що відповідно до постанови державного виконавця ВП № 49702558 від 06.03.2018 року за період з 01.04.2018 року по 20.08.2019 року здійснюється утримання з орендної плати ОСОБА_1 за земельний пай в розмірі 20 % (т.1 ас.26).

Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19.08.2019 року № 1972/0721-09 вбачається, що за період з 01.04.2018 року по 31.08.2019 року на користь Міністерства юстиції України згідно постанови державного виконавця ВП № 49702558 від 05.03.2019 року з пенсії ОСОБА_1 здійснюються утримання (т.1 ас.27).

Між тим, 25.09.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичною В.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з якої вбачається, що 21.09.2018 року до Міністерства юстиції України за вх. № 30156-33-18 надійшла заява представника стягувача ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документу стягувачу, в зв`язку з чим державний виконавець на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ стягувачу, а зокрема виконавчий лист № 198/626/14-ц, виданий 11.11.2015 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області (т.1 ас.19).

24.10.2019 року на електронну пошту Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали виконавчого провадження номер за ЄДРВП 49702558 (т.1 ас.172-250, т.2 ас.1-12,13), що були витребувані судом відповідно до ухвали від 17.09.2019 року (т.1 ас.36-38).

У вказаних матеріалах міститься постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2015 року (т.1 ас.77-78), постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.01.2016 року (т.1 ас.86-87), витяги про реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна боржника (т.1 ас.88-95), постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.03.2018 року та 06.03.2018 року (т.1 ас.218-222).

З даних матеріалів виконавчого провадження вбачається, що наразі останнє перебуває на виконанні у головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В.

Також, в матеріалах виконавчого провадження, наданих до суду, мається постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 25.09.2018 року, винесена головним державним виконавцем Тертичною В.В. (т.2 ас.8), при цьому хоча остання надана суду виготовленою не в повному обсязі, суд не сумнівається у достовірності та прийняття такої державним виконавцем, зважаючи на надану скаржником копію вказаної постанови (т.1 ас.19) та наявність останньої в реєстрі виконавчих проваджень за реєстраційним номером ВП 49702558 (ідентифікатор доступу 9Б8021Б4693Д).

Будь-яких даних про оскарження сторонами виконавчого провадження постанови про повернення виконавчого документу стягувачу матеріали справи не містять та жодним з учасників справи суду не надані.

Відтак, в судовому засіданні достовірно встановлено, що виконавчий документ було повернуто стягувачу 25.09.2018 року.

Згідно п.1 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті (ст. 37 ЗУ » Про виконавче провадження») - арешт з майна знімається.

Згідно до ч.7 ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до розділу III «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року № 512/5 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону « Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 ( крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ « Про виконавче провадження» № 1404 виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору було повернуто стягувачу ( відділу примусового виконання рішення) без прийняття до виконання, в зв`язку зі сплином строку його пред`явлення до виконання, про що свідчить повідомлення начальника Юр`ївського районного відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Рєзнік О.С. від 05.12.2018 року (т.1 ас.32, 33-34).

Згідно статті 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З аналізу вищенаведеного та норм законодавства про виконавче провадження вбачається, що норми Закону «Про виконавче провадження» зобов`язують державного виконавця одночасно із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про боржника, зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника та припинити інші, вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

В зв`язку з тим, що після повернення виконавчого листа стягувачу (25.09.2018 року) арешт з майна боржника ОСОБА_1 знятий не був та продовжувалося утримання боргу з його пенсії та доходів, які останній отримує, в тому числі у ФГ «Плантера» Юр`ївського району Дніпропетровської області, Пенсійному фонді України, останній двічі звертався з відповідними заявами на адресу державного виконавця Тертичної В.В. з проханням надати інформацію про правові підстави продовження стягнення боргу, на підтвердження чого надав копії вказаних звернень з доказами направлення таких на адресу державного виконавця (т.1 ас.28-29, в т. ч. на звороті).

Окрім того, з аналогічними зверненнями до державного виконавця Тертичної В.В. зверталося також і саме ФГ «Плантера» Юр`ївського району Дніпропетровської області, про що в матеріалах справи маються відповідні звернення (т.1 ас.30-31, в т. ч . на звороті).

Між тим, матеріали справи не містять будь-яких даних щодо отримання заявниками відповіді на вищевказані звернення. Не надані такі відомості до суду і самим державним виконавцем.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини суд вважає, що після повернення виконавчого документу стягувачу, 25.09.2018 року, у державного виконавця Тертичної В.В. були відсутні правові підстави для продовження виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП 49702558 (застосування заходів примусового виконання рішення суду), а відтак суд знаходить скаргу ОСОБА_1 обгрунтованою, обставини, викладені в ній, такими, що підтверджені в судовому засіданні дослідженими доказами та приходить до висновку про необхідність задоволення скарги.

На думку суду, здійснення примусових заходів виконання рішення у виконавчому провадженні ВП 49702558 після повернення виконавчого документу стягувачу порушує принцип юридичної визначеності та право особи на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН « Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Тривала бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій по припиненню застосування примусових заходів виконання рішення призвела до порушення прав скаржника та засад виконавчого провадження, закріплених у статті 2 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Окрім того, суд погоджується з доводами скаржника ОСОБА_1 про те, що ним не пропущені строки звернення до суду з даною скаргою, враховуючи, що бездіяльність державного виконавця носить триваючий характер, тобто особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) (Постанова ВС від 11.04.2018 року № 804/401/17, від 23.05.2018 року № 490/8624/15-а щодо триваючого правопорушення).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 247, 354, 355, 447-451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни щодо невчинення дій стосовно припинення (скасування) примусових заходів виконання рішення у виконавчому провадженні ВП № 49702558 від 21 грудня 2015 року після повернення 25 вересня 2018 року виконавчого документа стягувачу.

Зобов`язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичну Віту Володимирівну зняти арешт з майна, накладений на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови ВП 49702558 від 05.01.2016 року, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Біловолом В.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виключивши інформацію про державну реєстрацію обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (номер запису про обтяження 15653514 від 05.01.2016 року) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( номер запису про обтяження 12911425 від 12.01.2016 року).

Зобов`язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичну Віту Володимирівну припинити звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 49702558 від 05.03.2018 року та постанови ВП № 49702558 від 06.03.2018 року, про що , а саме припинення подальшого стягнення, повідомити Фермерське господарство «Плантера» Юр`ївського району Дніпропетровської області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена та підписана суддею 25 жовтня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич