ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 398/3130/17

провадження № 22-ц/4809/60/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2018 року, у складі головуючого судді Бугайченко Т.А., у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09 квітня 2008 року.

З урахуванням зменшення позовних вимог банк просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та відсотках у розмірі 10384,98 доларів США, з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту за період з 08.09.2014 року по 02.04.2018 року - 1699,78 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 08.09.2014 року по 30.03.2018 року - 8685,20 доларів США, а також суму нарахованої пені 68121,33 грн. , з яких 10886,13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 57235,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.114-117).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12 000,00 доларів США, а відповідач ОСОБА_2 виступив поручителем за кредитним договором, уклавши з позивачем договір поруки, однак порушили умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і повинні погасити заборгованість.

Також позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2018 року позов задоволено в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09 квітня 2008 року у розмірі 10384 (десять тисяч триста вісімдесят чотири) доларів США 98 центів, з яких прострочена заборгованість по тілу кредиту за період з 08.09.2014 року по 02.04.2018 року - 1699,78 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 08.09.2014 року по 30.03.2018 року - 8685,20 доларів США, а також суму нарахованої пені 68121,33 грн., з яких 10886,13 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 57235,20 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що висновки суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог до поручителя не відповідають обставинам справи та діючому законодавству. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин норми ст. 251 ЦК України та ч. 4 ст.559 ЦК України, а порука ОСОБА_2 не є припиненою. Посилається на ч. 2 ст.543 ЦК України, що солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_3, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам та підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову та ухвалення нового рішення у справі в цій частині.

Рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості за договором надання споживчого кредиту позивачем не оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що 09 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, з кінцевим терміном погашення - 06.04.2029 року (а.с. 13 - 20).

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09 квітня 2008 року, якою доповнено п. п. 4.12, 10.2, 10.13 договору про надання споживчого кредиту новими пунктами та абзацами (а.с.22).

09 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 196181-П (а.с. 32-33).

Договором поруки передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного припинення зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1 договору поруки від 09.04.2008 року).

Судом першої інстанції було встановлено, що спірним кредитним договором передбачено погашення кредиту шляхом сплати періодичних платежів та свої зобов'язання ОСОБА_1 по сплаті періодичних платежів припинив - з 09.07.2012 року.

Встановлено, що у зв'язку із неналежним виконанням боржником ОСОБА_1 договірних зобов'язань, за договором про надання споживчого кредиту утворилася заборгованість.

Позовні вимоги до ОСОБА_2 суд першої інстанції визнав їх безпідставними, з посиланням на припинення дії договору поруки.

Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

З довідки - розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 09.04.2008 року № 0 вбачається, що ОСОБА_1 сплачував заборгованість за кредитним договором (тіло кредиту) та останній платіж було проведено - 11.06.2015 року у розмірі 16,64 грн. (а.с .35 зворот).

Згідно довідки - розрахунку заборгованості по процентах за кредитним договором від 09.04.2008 року № 0 вбачається, що ОСОБА_1 сплатив останній платіж 11.06.2012 року у розмірі - 118,36 грн. (а.с. 36-37).

Із позовом до суду позивач звернувся 12.09.2017 року, а тому поруку припиненою слід вважати до 12.03.2017 року, а з 12.03.2017 року і до погашення заборгованості за кредитним договором необхідно стягувати з поручителя - ОСОБА_2 заборгованість за спірним договором згідно ст. 559 ЦК України.

Проте в матеріалах справи відсутні будь - які докази щодо нарахованого боргу на підтвердження позовних вимог щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_2

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача - ОСОБА_3 пояснив, що відсутня можливість надати будь-які розрахунки щодо заборгованості, оскільки відсутня як паперова кредитна справа так і її електронна версія. Пояснень щодо здійснення боржником останнього платежу представником позивача також не було надано.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено збирання доказів судом, за власної ініціативи і визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів) який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Рішення суду не може ґрунтуватися припущеннями.

Враховуючи невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи у відповідності до ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову - скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

02.04.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В. Суровицька