Справа № 716/1567/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.19 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретарів судового засідання Вікторівської Д.Я., Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.08.2014 відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії та інші платежі на умовах, передбачених договором.

Станом на 09.07.2019 відповідач порушує умови договору, не сплачує заборгованість по кредиту, відсоткам, комісії, всупереч умов кредитного договору та допустила заборгованість в розмірі 13542,49 грн., що складається із: тіла кредиту в розмірі 2495,31 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 775,51 грн.; нарахованої пені 9150,60 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 621,07 грн., які просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не дивлячись на своєчасне та належне його повідомлення про розгляд справи, в матеріалах справи є його письмове клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. У поданій до суду заяві просили розгляд справи провести в їх відсутності.

На стадії підготовчого провадження у строк визначений судом представником відповідача ОСОБА_4 було подано відзив на позовну заяву.

Так, у своєму відзиві представник відповідача посилається на те, що вимоги позивача є необґрунтованими та незаконними, а тому не підлягають до задоволення. При цьому зазначив, що позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт ознайомлення ОСОБА_1 з усіма істотними умовами договору та доказів на обґрунтування підстави підняття в однобічному порядку процентної ставки. Також звернув увагу суду на неправомірність нарахування за кредитним договором штрафних санкцій, у звязку із чим просив повністю відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_5 у відповіді на відзив, який надійшов до суду 24.01.2019, зазначила про безпідставність посилань представника позивача на відсутність належних доказів у підтвердження існування між сторонами договірних відносин, оскільки користування відповідачем кредитними коштами підтверджено випискою по картковому рахунку, а підвищення процентної ставки передбачено Умовами і правилами надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, до якого приєдналась відповідач шляхом підписання анкети-заяви. Стверджує, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Застосування банком в кредитному договорі штрафу та пені, як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Зважаючи на це представник позивача просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності,вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 26.08.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н про надання банківських послуг шляхом заповнення та підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ОСОБА_6 (а.с.11).

21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на ОСОБА_2 товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), що підтверджується копією статуту (а.с.32-33).

Згідно з вказаною анкетою заявою відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, вона підтверджує, що її було ознайомлено та вона згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви № б/н від 26.08.2014ОСОБА_1 отримала кредитну картку «Універсальна», відповідно до тарифів якої їй було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Як видно із виписки по картковому рахунку ОСОБА_1, наданої банком, відповідач з 30.11.2014 року активно користувалася наданою їй кредитною карткою шляхом зняття готівкових коштів з картки, здійснення платежів, однак повернення коштів здійснювала не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, вбачається, що Умови та Правила надання банківських послуг, ОСОБА_6 банку, а також Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов"язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов"язань за договором на вимогу банку боржник зобов"язаний виконати зобов"язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту), оплати винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.12.10 «Правил користування платіжною карткою», ОСОБА_7 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов"язків за цим договором.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення ОСОБА_7 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Враховуючи те, що ОСОБА_1, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» підтвердила те, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та згідна на те, що вони є складовою частиною укладеного між нею та банком договору, ОСОБА_1 зобовязана виконувати вказані умови та правила надання банківських послуг.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши Анкету-заяву.

На підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору та наявності заборгованості по погашенню кредиту, позивач надав суду копії вищевказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ОСОБА_6 від 26.08.2014 (а.с.11), витягу з ОСОБА_6 обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.12), витягу із Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.13-27); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 31.08.2015 (а.с.62-63) та копію виписок з карткового рахунка ОСОБА_1 (а.с.94-95, 115-116), витяг з програмного забезпечення банку (а.с. 92-93,113-114).

Так, згідно ОСОБА_6 банку на час укладення кредитного договору була встановлена базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) 2,5 %, за тратами здійсненими з 01.09.2014 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 3,6%; обов'язковий щомісячний платіж - 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн., пеня 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 26.08.2014 року, станом на 09.07.2018 становить 13542,49 грн., що складається із: тіла кредиту в розмірі 2495,31 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом 775,51 грн.; нарахованої пені 9150,60 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) 621,07 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.62-63).

Враховуючи, що відповідач тривалий час не вносить щомісячних платежів, в тому числі не сплачує проценти за користування кредитом, ОСОБА_7 відповідно до п. 2.1.1.5.6 Умов звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

З розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору 26.08.2014 діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена: 01.09.2014 року - збільшена до 34,80% та 01.04.2015 року - збільшена до 43,20%, тобто з часу використання ОСОБА_1 кредитних коштів банком нараховувались проценти на поточну заборгованість за процентними ставками 34,80 % річних і 43,20 % річних. Згідно з наказами банку від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року №СП-2015-6552838 (а.с.87-91) такі розміри процентів встановлені за витратами, здійсненими з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року відповідно.

Вказані зміни відбулись з метою підвищення ефективності карткового продукту та здійснені у загальному порядку для усіх кредитних коштів на картах, зокрема, «Універсальна», незалежно від держателів цих карт.

Враховуючи наведене, встановлено, що на день підписання ОСОБА_1 заяви анкети про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а саме 26.08.2014 діяв наказ банку від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682, який передбачав збільшення процентної ставки до 34,80% річних по всім тратам, здійсненим після 01.09.2014 року.

Представник позивача обґрунтовує правомірність збільшення процентної ставки вказаними наказами банку від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року №СП-2015-6552838 (а.с.68-71).

Із витягу з програмного забезпечення банку вбачається, що в період часу з 14.08.2014 по 25.08.2014, на номер телефону відповідача +81 було відправлено повідомлення про встановлення ставки за використання кредитних коштів на рівні 2,9 % на місяць для витрат, здійснених з 01.09.2014 (а.с.113) та 15.03.2015 на номер відповідача +81 відправлено повідомлення про встановлення процентної ставки на рівні 3,6 % на місяць для витрат, здійснених з 01.04.2015 (а.с.114).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 заяв про дострокове розірвання договору про надання банківських послуг не подавала, що свідчить про її згоду зі змінами в ОСОБА_6.

Крім того, згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг.

В звязку із цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2495,31 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 775,51 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафу та пені, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правові висновки ВСУ у справі №6-2003цс15).

У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 61-4835св18 зроблено висновок, що тлумачення статтей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, з урахуванням їх розміру.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає, що стягнення пені як виду неустойки, враховуючи її співвідношення до розміру заборгованості з тіла кредиту, є нерозумним і несправедливим, тому стягненню з боржника підлягає штраф, а не пеня в сумі 9150,60 гривень.

За таких обставин з відповідача на користь банку слід стягнути 2495,31 грн. в рахунок погашення заборгованості з повернення тіла кредиту, 775,51 грн. в рахунок погашення заборгованості по відсотках за користування кредитом та штраф: (фіксована частина) - 500,00 грн., (процентна складова) 163,54 (5% від суми тіла кредиту - 2495,31 грн. та нарахованих відсотків 775,51 грн. ) грн., розмір яких з урахуванням здійсненого судом перерахунку заборгованості по штрафу (процентної складової) доведений належними та допустимими доказами, що становить в загальному розмірі 3934,36 гривень.

Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору № б/н від 26.08.2014, позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 гривні, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №PROM2BOTYX від 22.08.2018, на зазначену суму (а.с.34).

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, і ця частка складає 29,05%, тому з відповідача належить також стягнути на користь позивача судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 511,9 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог (1762*29,05/100 =511,9).

Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки в судове засідання, призначене на 11 год.30 хв. 12.03.2019 учасники справи не з'явилися, а повне судове рішення складено (в межах строку, встановленого ч.6 ст.259 ЦПК України ) 22.03.2019, то датою ухвалення даного судового рішення є 22.03.2019.

На підставі ст. 61 Конституції України, ст. ст.3, 6, 526, 536, 627, 626, 628, 549, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.141, 128, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КР №566548), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» р/р №3111, МФО 305299, заборгованість по кредитному договору б/н від 26.08.2014 в сумі 3934,36 гривень, з яких:

- тіло кредиту 2495,31 грн.;

- відсотки за користування кредитом 775,51 грн.

- штраф (фіксована складова) - 500 грн.;

- штраф (процентна складова) 163,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КР №566548), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» р/р №3111, МФО 305299, судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 511,9 гривень.

Рiшення суду набирає законної сили пiсля закiнчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляцiйну скаргу не було подано. У разi подання апеляцiйної скарги рiшення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пicля повернення апеляційної скарги, вiдмови у вiдкриттi чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляцiйної iнстанцiї за наслідками апеляцiйного перегляду.

Апеляцiйна скарга на рiшення суду подаєтъся протягом тридцяти днів з дня складення повного рiшення суду до Чернiвецького апеляцiйного суду через 3аставнiвський районний суд Чернiвецької областi.

Учасник справи, якому повне рiшення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляцiйне оскарження, якщо апеляцiйна скарга подана протягом тридцяти днiв з дня вручення йому повного рiшення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.03.2019.

Суддя Пухарєва О.В.