УХВАЛА

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 201/4416/17

провадження № 61-6981св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року у складі судді Антонюка О. А. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Максюти Ж. І., Демченко Е. В., Куценко Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що він його не укладав та не підписував.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з урахуванням положень частини другої статті 109 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, та на підставі пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, справу необхідно передати на розгляд до належного суду, оскільки позов пред'явлено до юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк», яке з квітня 2017 року змінило юридичну адресу з вул. Набережна Перемоги, 50 у м. Дніпрі на вул. Грушевського,1-д у м. Києві.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року залишено без змін.

Погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що у місцевого суду були всі правові підстави для застосування положень статті 116 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, та передачі справи для розгляду до належного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

06 грудня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позов було прийнято з дотриманням правил територіальної підсудності, а обставини, які виникли після відкриття провадження не можуть бути підставою для передачі справи до іншого суду. Крім того, відповідно частини другої статті 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Так відповідно до статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності юридичної чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку, а фактичним місцем ведення діяльності ПАТ КБ «ПриватБанк» залишається м. Дніпро, вул. Набережне Перемоги, 50.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

06 лютого 2018 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Сторони не скористалися своїм правом та відзив на касаційну скаргу не подавали.

Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Мотиви з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах касаційної інстанції.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень урегульовано у главі 2 розділу V ЦПК України.

Особливість касаційного провадження полягає перш за все у специфічних об'єктах оскарження.

Згідно з частиною першою статті 324 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Ухвала суду щодо передачі справи на розгляд іншому суду може бути оскаржена в апеляційному порядку (пункт 6 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року).

Аналогічні положення закріплені в статті 353 ЦПК України в чинній редакції (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України).

Водночас стаття 324 ЦПК України 2004 року містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналогічні положення закріплені в статті 389 ЦПК України в чинній редакції.

Оскарження ухвал щодо передачі справи на розгляд іншому суду, відповідно до частини першої статті 324 ЦПК України 2004 року, у касаційному порядку не передбачено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин та з урахуванням наведених норм процесуального права ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року, залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, якою передано справу на розгляд іншому суду, не підлягає оскарженню у касаційному порядку, а касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк», підлягає закриттю як помилково відкрите.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов А. С. Олійник
С. О. Погрібний
О. В. Ступак