Справа № 296/9214/14-ц
УХВАЛА

"20" вересня 2019 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря - Четвертухи О.О.,

представника скаржника - Орєхова А.В.,

приватного виконавця - Ковальського М.Р.,

представника заінтересованої особи ТОВ «Кредитні Ініціативи» - Андрійчука М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Ковальського Максима Романовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 липня 2019 року звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира зі вказаною скаргою, в якій зазначив, що 17 листопада 2015 року Корольовським районним судом міста Житомира було ухвалене рішення у справі №296/9214/14-ц про солідарне стягнення з нього та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №0501/0308/88-042 від 21.03.2008 на загальну суму 811 168,16 грн.

11 липня 2016 року Корольовським районним судом міста Житомира на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №1, який 08.05.2019 стягувачем пред`явлено до виконання приватному виконавцю по виконавчому округу Житомирської області Ковальському Максиму Романовичу. В той же день приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за номером 59054560.

10.05.2019 в ході примусового виконання судового рішення приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано і арештовано квартиру АДРЕСА_1 .

18.06.2019 приватний виконавець ОСОБА_3 . сформував заявку на примусову реалізацію зазначеного нерухомого майна в ДП «СЄТАМ», на підставі якої ДП «СЄТАМ» розпочало процедуру реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів, які призначені були на 22.07.2019.

Посилаючись на те, що він не має іншого житла, і квартира використовувалась їм та його дружиною як єдине постійне місце проживання, крім цього, вона перебувала під арештом, по іншому виконавчому провадженню, позивач просив: «Дії приватного виконавця Ковальського Максима Романовича (посвідчення приватного виконавця №0165 від 06.03.2018) щодо передачі на ДП «СЄТАМ» на примусову реалізацію предмету іпотеки, шляхом проведення електронних торгів, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 визнати неправомірними; Зобов`язати приватного виконавця Ковальського Максима Романовича (посвідчення приватного виконавця №0165 від 06.03.2018) припинити примусову реалізацію предмету іпотеки, шляхом проведення електронних торгів, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ».

Ухвалою судді від 19 липня 2019 року скаргу ОСОБА_1 було прийнято до провадження та призначено її судовий розгляд.

За клопотанням скаржника від 18.07.2019, ухвалою судді від 19 липня 2019 року було забезпечено дану скаргу шляхом зупинення у виконавчому провадженні №59054560 стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором (а.с.8-9, 37-39).

Суб`єкт оскарження приватний виконавець Ковальський Максим Романович скаргу не визнав, посилаючись на те, що виходом за місцезнаходженням спірної квартири було встановлено, що боржник за вказаною адресою вже довгий час не проживає, про що було складено акт приватного виконавця від 28.05.2019. Крім цього, виконавець посилається на те, що у майнового поручителя ОСОБА_2 у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно, а саме квартира АДРЕСА_3 , в зв`язку з чим, нерухоме майно боржника не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд задовольняє скаргу виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних відносин.

17 листопада 2015 року Корольовським районним судом міста Житомира ухвалене рішення у справі №296/9214/14-ц щодо солідарного стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №0501/0308/88-042 від 21.03.2008 на загальну суму 811 168,16 грн.

11 липня 2016 року Корольовським районним судом міста Житомира на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист №1, який 08.05.2019 стягувачем пред`явлено до виконання приватному виконавцю по виконавчому округу Житомирської області Ковальському Максиму Романовичу. В той же день приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за номером 59054560.

Вказані обставини підтвердились в судовому засіданні копіями виконавчого листа (а.с.11) та постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а.с.12).

08.05.2019 приватним виконавцем Ковальським М.Р. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення (а.с.13).

Також, встановлено, що приватним виконавцем Ковальськиим М.Р. було сформовано заявку на примусову реалізацію зазначеного майна в ДП «СЄТАМ», на підставі якої ДП «СЄТАМ» розпочало процедуру реалізації предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів, що підтвердилось копією заявки (а.с.24-25) та не заперечувалось виконавцем в судовому засіданні. При цьому в заявці, приватним виконавцем зазначено, що майно, яке передається на реалізацію (квартира АДРЕСА_1 ) не використовується боржником як постійне місце проживання.

Суд приймає до уваги посилання скаржника на те, що дії приватного виконавця з приводу звернення стягнення на квартиру суперечать положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.п.1 п.1 Закону, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 ЗУ "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 ЗУ "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Судом достовірно встановлено, що у власності позивача ОСОБА_4 та майнового поручителя не знаходиться інше нерухоме житлове майно (доказів протилежного суду не надано).

При цьому, суд не приймає до уваги посилання приватного виконавця на наявність у майнового поручителя ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 , оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вказана квартира належить ОСОБА_5 (а.с.83).

Також, суд вважає безпідставним посилання приватного виконавця на доведеність факту не використання спірної квартири як місця постійного проживання позичальника. Так, з позиції виконавця, даний факт був встановлений виходом до спірної квартири і опитуванням сусідки з квартири АДРЕСА_4 , що підтвердилось актом від 28.05.2019 (а.с.35) та довідкою ОСББ «Космос-1971» (а.с.52).

В довідці, на яку посилається відповідач, вказано, що в квартирі зареєстровано дві особи власник ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_6 . Також дана довідка містить запис «Про постійне проживання інформації не має». Як видно, зазначений запис свідчить лише про те, що ОСББ «Космос-1971», яке видало дану довідку, не володіє будь-якою інформацією щодо постійного проживання чи не проживання зареєстрованих осіб в квартирі. У зв`язку з чим тлумачення приватного виконавця вказаної довідки на користь встановлення факту постійного не проживання боржника та його дружини в спірній квартирі є безпідставним.

На думку суду не може бути встановлений факт постійного не проживання в квартирі одиночним виходом приватного виконавця до даної квартири. До того ж в акті виконавця від 28.05.2019 не зазначено час доби, в який було здійснено вихід до квартири. Якщо такий вихід було здійснено в робочий час, то цілком логічно, що в двері квартири ніхто не відкрив.

Крім цього, за клопотанням відповідача судом був долучений до матеріалів справи диск із записом опитування сусідки з квартири АДРЕСА_5 квартири АДРЕСА_6 (а. АДРЕСА_7 .81). Оглядом в судовому засіданні запису встановлено, що сусідка, на слова якої міститься посилання в акті виконавця, повідомляла, що останнім часом не бачила ОСОБА_7 , однак чує як ранком відкриваються і закриваються двері квартири АДРЕСА_6 .

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що в акті приватного виконавця від 28.05.2019 зазначені викривлені відомості про підтвердження факту не проживання ОСОБА_7 в квартирі.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що у приватного виконавця на час здійснення оспорюваних дій, не було достатніх даних, які б давали підстави вважати, що спірна квартира не використовується як місце постійного проживання позичальника та його сім`ї.

Не було надано таких доказів і в судовому засіданні.

Враховуючи позицію позивача, про те, що спірна квартира є єдиним житлом його сім`ї, відсутність іншого житла та його реєстрацію разом з дружиною за даною адресою, суд дійшов до висновку про те, що вказана квартира є місцем постійного проживання позичальника і його сім`ї.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що дії приватного виконавця щодо передачі на ДП «СЕТАМ» на примусову реалізацію предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів суперечать положенням п.п.1 п.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та порушують конституційне право позивача та його сім`ї на житло (ст.47 Конституції України).

Відповідно до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). В зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими вимоги скаржника про визнання дій, що порушують його право неправомірними та зобов`язання їх припинити.

Керуючись ст.ст.16 ЦК України, ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.447-449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Ковальського Максима Романовича щодо передачі на ДП «СЕТАМ» для примусової реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати приватного виконавця Ковальського Максима Романовича (посвідчення приватного виконавця №0156 від 06.03.2018) припинити примусову реалізацію предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів, а саме, квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський