Справа № 146/208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Скаковської І.В.

з участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 травня 2012 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано наступним.

Сторони перебувають у шлюбі.

Від спільного проживання у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_3, в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками.

З ОСОБА_2 стягувалися на користь неї аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 04 квітня 2012 року.

На даний час старша донька досягла повноліття, а розмір аліментів на утримання молодшої доньки, які зараз фактично отримуються, не відповідає вимогам чинного законодавства, тому необхідно змінити частки стягуваних аліментів з 1/3 на ј частини та змінити мінімальний розмір аліментів, який не може бути менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначає, що на даний час відповідач працює, має власний будинок, веде домашнє господарство, аліменти сплачує несвоєчасно та не в повному обсязі, вона вимушена звернутися із позовом про зміну розміру стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вищевказану ухвалу суду було отримано, відзив від відповідача не надійшов.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справипо суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої батьками записані сторони (а.с.4).

Згідно довідки від 29 січня 2019 року виданої виконкомом Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 про те, що з нею проживає дочка ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні (а.с. 6).

Як вбачається з довідки від 29 січня 2019 року виданої Томашпільським районним відділом державної виконавчої служби, про те, що станом на 29.01.2019 року згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Томашпільському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 224/718/12, виданого 10.05.2012 року Томашпільським районним судом, про «стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини, щомісячно, стягнення починати з 04.04.2012 року (а.с. 7).

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями частини першої статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів та зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дочки, взаємний обов'язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим змінити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини, та встановити їх в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80, 180, 182, 183, 185, 199 СК України, ст. ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 244, 263, 273, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, що стягується за рішенням Томашпільського районного суду від 10 травня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 224/718/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2 в дохід держави 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. В. Скаковська