Справа № 689/2036/17
УХВАЛА

Іменем України

29.10.2019 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря судового засідання Кушнір О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В жовтні 2017 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.12.2013 в сумі 68298,38 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 4900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте грошові зобов`язання відповідно до умов кредитного договору відповідачем належним чином не виконувалися, в зв`язку з чим, станом на 25.09.2017, заборгованість ОСОБА_2 за кредитом становить 68298,38 грн., з яких: по тілу кредиту - 4394,38 грн., по відсоткам - 57036,68 грн., по пені і комісії - 3138,83 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 3228,49 грн. (процентна складова), що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом.

Ухвалою суду від 10.10.2018 за клопотанням представника позивача відповідача у справі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінено її правонаступником - ОСОБА_1 .

В судове засідання представник позивача, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 , який у встановленому порядку оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 28.12.2013 між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4900,00 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою ОСОБА_2 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.12.2013 (а.с. 7); розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором (а.с. 5-6).

У зв"язку з порушенням ОСОБА_2 зобов"язань за договором станом на 25.09.2017 у неї утворилася заборгованість у розмірі 68298,38 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4394,38 грн., по відсоткам - 57036,68 грн., по пені і комісії - 3138,83 грн., штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 3228,49 грн. (процентна складова).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла і її спадкоємцем, який прийняв спадщину, є її син ОСОБА_1 .

Дані обставини підтверджується актовим записом про смерть ОСОБА_2 №2496 від 15.12.2016 (а.с. 48); інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №50915768 від 14.02.2018, згідно якої спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 56); довідкою Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №54 від 29.03.2018 про те, що на день смерті ОСОБА_2 разом із нею в АДРЕСА_1 , був зареєстрований її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

АТ КБ "ПриватБанк" пред"явив вимогу до спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 безпосередньо шляхом пред"явлення до нього позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, чинного на час пред"явлення позову, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна норма права міститься й у п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України 2004 року).

Аналогічна норма міститься у п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до аналізу пункту шостого частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року (пункту сьомого частини першої статті 255 ЦПК України) правонаступників у справу можна залучити тільки у разі, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов"язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

У випадках, встановлених законом, зданість мати окремі цивільні права та обов"язки може пов"язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов"язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов"язки як учасник цивільних відносин.

Згідно із частиною першою статті 26 ЦПК України 2004 року у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (аналогічна норма у частині першій статті 42 чинного ЦПК України).

У статті 28 ЦПК України 2004 року визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов"язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (статті 46 чинного ЦПК України).

Частиною першою статті 29 ЦПК України 2004 року передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов"язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 чинного ЦПК України).

Системний аналіз наведених норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення позивача із позовом до суду відповідач у справі має бути наділений цивільною правосуб`єктністю. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України 2004 року сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 чинного ЦПК України).

Згідно із статтею 37 ЦПК України 2004 року в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

ЦПК України не містить норм, які б передбачали можливість здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 37 ЦПК України 2004 року можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження №61-33766сво18) зробила висновок на підставі аналізу наведених норм процесуального права, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Правило статті 205 ЦПК України 2004 року (статті 255 чинного ЦПК України) є імперативним. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України (пунктами 1-7 статті 205 ЦПК України 2004 року), незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначається, зокрема статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Наведене дає підстави для висновку, що нормами Кодексу визнається право кредитора на вимогу до спадкоємців.

Залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, a priori потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенням статті 31 ЦПК України 2004 року, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмета позову.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24.07.2019 року №621/1867/15-ц (н/п 61-27512ск18).

Наведене свідчить про те, що провадження у справі не підлягало відкриттю, оскільки позов подано до особи, яка померла.

З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України.

На підставі ст. 25, 1281 ЦК України, керуючись ст. 26, 28-31, 37, 205 ЦПК 2004 року, ст. 42, 46-48, 255, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Закрити провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя М.М.Баськов