Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1003/19
Провадження №2/433/612/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Нехаєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Воєводське», право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 та виділена з земельного паю земельна ділянка площею 11,6360 га ріллі (уточнена), кадастровий № :15:001:0013, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039860. Заповіту складено не було. Оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено у 2002 році при виготовленні державного акту про право власності на земельні ділянки. В зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) питання про спадкування земельного паю не вирішене. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Вона отримала копію сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 . Вона та відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом. В зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, вона не може оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, суду надали заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом було встановлено, що факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №23 від 18.09.2018 року (а.с. 4).

Факт родинних відносин між позивачем та її померлою матір`ю ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 27).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 28.04.1990, позивач уклала шлюб з ОСОБА_5 , про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 27).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося нерозподіленим спадкове майно земельна частка (пай) у землях колишнього КСП «Воєводське», право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (а.с. 5) та виділена з земельного паю земельна ділянка площею 11,6360 га ріллі (уточнена), кадастровий № :15:001:0013, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 039860 (а.с. 6).

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 заповіту не склала. Оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено у 2002 році при виготовленні державного акту про право власності на земельні ділянки. В зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) питання про спадкування земельного паю не вирішене. У 2017-2018 роках органи місцевого самоврядування Троїцького району Луганської області почали повертати власникам або їх спадкоємцям оригінали та копії земельних сертифікатів. Позивач отримала копію сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 . В зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, її права підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1274 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про визнання права власності задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на:

-земельну частку (пай) у землях колишнього КСП «Воєводське», село Воєводське Троїцького району Луганської області, що раніше, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_8 0128825, належала ОСОБА_4 ;

-земельну ділянку площею 11,6360 га, кадастровий № :15:001:0013, розташовану на території Воєводської сільської ради Троїцького району Луганської області, що раніше належала ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.І. Суський

23.10.19