Номер провадження: 22-ц/813/3741/19
Номер справи місцевого суду: 495/7358/18
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА"

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2018 року у складі судді Боярського О.О.

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА", про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 54 306,46 грн.; витрат на проведення оцінки в розмірі 1500,00 грн.; витрат на зберігання автомобілю у сумі 288,00 грн. та судового збору в розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху під час керування автомобілем Toyota, д/н НОМЕР_1 , в м. Білгород-Дністровському по вул. Степовій, ним 12.10.2017 було скоєно ДТП, чим завдано шкоду автомобілю Daewoo, д/н НОМЕР_2 , належному позивачу, що є підставою для відшкодування ОСОБА_2 позивачу шкоди у повному обсязі.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що цивільно-правова відповідальність апелянта застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0152530, про що свідчить витяг з бази даних МТСБУ про чинність полісу на дату ДТП. Відповідно до даного полісу строк його дії складає з 12.05.2017 по 11.05.2018, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 грн. Відповідно до позову сума заподіяної шкоди позивачу складає 54306,46 грн, що не перевищує страхову суму (ліміт відповідальності). При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач звертався з заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" про відшкодування страхового випадку та отримав письмову відмову в виплаті йому страхового полісу. Також, відсутнє письмове підтвердження, що ДТП не є страховим випадком, тому потерпілий не має права вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України. Всі договори, що укладені страховиком до припинення членства в МТСБУ, продовжують діяти до закінчення їх строку дії. Страховийполіс №АМ/0152530 діяв з 12.05.2017 по 11.05.2018, а страховий випадок відбувся 11.12.2017, тобто в строк дії полісу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Враховуючи наведене, справа розглянута в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить автомобіль Daewoo, д/н НОМЕР_2 .

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.12.2017 у справі №495/10002/18 ОСОБА_2 було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та стягнено штраф у дохід держави в розмірі 340,00 грн.

Зі вказаної постанови вбачається, що 12.10.2017 о 20 год. 15 хв. ОСОБА_2 керувала автомобілем Toyota, д/н НОМЕР_1 , в м. Білгород-Дністровському по вул. Степовій, виїжджала з другорядної дороги на головну (вул. Переможенська), не надала переваги в русі транспортному засобу Daewoo, д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ТДВ "СТ "Домінанта", на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0152530. Страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 грн. Строк дії полісу - з 12.05.2017 по 11.05.2018.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Daewoo», д/н НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, такий матеріальний збиток складає 54306,56 грн.

За послуги проведення оцінки та складання звіту позивач сплатив 1500,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі робіт по оцінці.

Відповідно до квитанції від 13.10.2017 №8492332 позивач поніс витрати за зберігання автомобілю на спеціальному майданчику в с. Салгани в розмірі 288,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Також, в п.16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика, тобто на ТДВ «СТ «Домінанта».

Зазначена позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №369/3461/17, від 16.10.2019 у справі №363/1300/16-ц.

Також, апеляційний суд погоджується з доводами скарги про те, що враховуючи страхову суму, зазначену у полісі, у розмірі 100000,00 грн., суму, заподіяної шкоди позивачу, у розмірі 54306,46 грн, не вбачається перевищення страхової суми (ліміту відповідальності).

В матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач звертався з заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" про відшкодування страхового випадку та отримав письмову відмову в виплаті йому страхового полісу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" втратило членство в МТСБУ 03.07.2018, а з 02.07.2018 компанія втратила право укладати договори страхування.

Однак, всі договори, що укладені страховиком до припинення членства в МТСБУ, продовжують діяти до закінчення їх строку дії. Припинення членства Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань за укладеними раніше договорами. Страховийполіс №АМ/0152530 діяв з 12.05.2017 по 11.05.2018, тобто до 02-03.07.2018, коли компанія втратила право укладати договори страхуваннята перестала бути членом МТСБУ, страховий випадок відбувся 11.12.2017 - в строк дії полісу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку у розмірі 54 306,56 грн., витрат на проведення оцінки в розмірі 1500,00 грн. та витрат на зберігання автомобілю у розмірі 288,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки повинні були бути звернені до ТДВ «СТ «Домінанта».

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене рішення - скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 грудня 2018 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: