Справа № 2-2518/2010
Провадження № 22-ц/810/311/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 березня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі Колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А,

за участю секретаря Сінько А.І.

за участю представника позивача: ОСОБА_1

представника особи, яка не приймала

участі у справі: ОСОБА_2

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку клопотання представника позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 17 вересня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя

встановив:

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 17 вересня 2010 року визнано мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, по якій:

відповідач ОСОБА_4 відмовляється на користь ОСОБА_3 від спільного сумісного майна, а саме:

-земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0309 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1;

-24/100 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 площею 97,0 кв.м.;

-земельної ділянки комерційного використання - обслуговування торгового комплексу площею 0,0112 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2;

-земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею, 0,0964 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

-земельної ділянки площею 0,0166 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2;

-приміщення кафе-магазину нежитлова будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 662 кв.м, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на вказане майно.

В свою чергу, позивач ОСОБА_3 згоден на укладання мирової угоди на вказаних умовах, та не заперечує щодо визнання за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку та нежитлове приміщення по АДРЕСА_3.

Після набрання чинності ухвали суду земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,0309 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_1; 24/100 частин нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 площею 97,0 кв.м.; земельна ділянка, комерційного використання - обслуговування торгового комплексу площею 0,011 га, яка знаходиться у АДРЕСА_2; земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,0964 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; приміщення кафе-магазину нежитлова будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» площею 662 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є власністю ОСОБА_3.

Після набрання чинності ухвали суду земельна ділянка та нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 є власністю ОСОБА_4.

Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5, як особою, яка не приймала участі у справі, подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції зачіпаються права скаржника, оскільки він є власником 76/100 часток нежитлового приміщення, що розташовано на спірній земельній ділянці несільськогосподарського призначення на підставі договору дарування, укладеного 27.08.2003 року з ОСОБА_4 На момент укладення договору дарування скаржнику не було відомо, що власником спірної земельної ділянки була відповідачка, оскільки остання запевняла його, що земельна ділянка належить Старобільській сільській раді. Оскільки він є власником 76/100 нежитлової будівлі, вважає, що одночасно він набув право власності на 76/100 земельної ділянки. Однак, не залучивши його до участі у розгляді справи, суд першої інстанції вирішив питання про його права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться об'єкт нерухомості.

Під час розгляду в апеляційній інстанції цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 17.09.2010 року представником позивача заявлене клопотання про зупинення провадження у справі, у зв'язку з направленням до Новопсковського районного суду Луганської області справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування 76/100 частин нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_4.

Представник позивача вважає, що висновки суду по іншій цивільній справі можуть вплинути на висновки в даній цивільній справі.

Судова колегія вислухавши думку представників учасників справи, дійшла висновку, що клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки суд розглядає правові відносини, які виникли на час ухвалення судового рішення. На час постановлення оскаржуваної ухвали, ОСОБА_5 був власником 76/100 нежитлової будівлі, що розташована на спірній земельній ділянці, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором дарування від 27.08.2002 року та не оспорюється сторонами.

Керуючись п.6 ч.1 ст. 251, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 17 вересня 2010 року у цивільіній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Ухвала окремому касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26 березня 2019 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді: О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова