Справа № 638/8972/19
Провадження № 2/638/3653/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28.10.2019 Дзержинський районний суд міста Харкова у складі

головуючого судді Штих Т.В.,

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання їх малолітньої дитини разом із нею.

Судом було встановлено, що зміст та форма позовної заяви та доданих до неї документів відповідають вимогам статті 175, 177 ЦПК України, справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для повернення позову, відмови у відкритті провадження відсутні. Ухвалою від 20.06.2019 року було відкрито провадження у цивільній справі і призначене підготовче засідання на 24.07.2019 року. Відповідачу був встановлений строк для надання (надіслання) до суду відзиву на позовну заяву. Позивачу і відповідачу були встановлені строки для надання відповіді на відзив та заперечень на відзив. Учасникам справи були роз`яснені їх обов`язки надіслати копії зазначених заяв іншій стороні справи в разі їх складення, а також те, що надання цих заяв є їх правом, і що у разі відсутності заяв, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь від учасників справи не надійшло. Клопотань заявлено не було.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, де просила суд розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи надав заяву, де просив розглядати справу за відсутності представника. До заяви додано висновок органу опіки та піклування.

За таких обставин, суд розглядає справу в порядку заочного провадження, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали вказаної цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи полягають в наступному: відповідно рішенню від 31.03.2015р. Дзержинського районного суду міста Харкова шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05.02.2016 року було встановлено місце проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю за її постійним місцем проживання в кв. АДРЕСА_1 . В результаті відносин між колишнім подружжям, які мають спільну дитину та вимушені спілкуватися та зустрічатися особисто, при певних обставинах виникли короткострокові відносини, в результаті яких виникла вагітність ОСОБА_1 , факт якої був доведений до колишнього чоловіка ОСОБА_2 . В усній формі згода на народження дитини від якого була отримана, але ні спільного проживання, ні піклування за вагітною жінкою, ні за новонародженою дитиною, ні стабільної регулярної фінансової підтримки від нього не послідувало. Дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мати зареєструвала без зазначення батька, але, отримавши позов до Харківського районного суду Харківської області №635/862/18 від 08.02.2018р. про визначення батьківства ОСОБА_2 , дала згоду добровільно визначити батьком доньки ОСОБА_4 колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Але, із тверджень позивача, і цей факт не змінив відношення відповідача до дитини. Вихованням та утриманням дитини займається позивачка. З самого народження вона самостійно піклується про дитину, свідомо ставиться до свого материнського обов`язку, намагається повністю задовольнити всі потреби дитини, створити їй належні умови для розвитку та виховання. Фінансову допомогу в цьому отримує від своєї матері ОСОБА_5 . Від батька дитини допомогу отримує не регулярно (за його особистим бажанням) і в недостатньому для забезпечення всіх потреб дитини порядку. Особистої участі в вихованні та догляді за дитиною позивач не приймає. Дитина зовсім не знає батька, не спілкується з ним, не має почуттів і прихильності до нього.

Позивач зазначає, що ніколи не перешкоджала батьку спілкуватися зі спільними дітьми, натомість неодноразово в усній формі намагалася призвати батька до виконання своїх батьківських обов`язків, спілкування з дитиною та приймати участь в її вихованні.

Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновками експертів.

Згідно ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Твердження у позові позивачки підтверджується письмовими доказами, які в даній справі є достатніми та належними, оскільки народження дитини підлягають державній реєстрації і можуть бути доведені тільки, встановленими законом свідоцтвами. В ході судового засідання були досліджені: Свідоцтво про народження ОСОБА_4 , Свідоцтво про народження ОСОБА_3 , довідка про склад сім`ї, акт обстеження житлових умов, копія рішення Джержинського районного суду про місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю, копія довідки Сімейного центру «Крошкины ладошки», копія довідки Пісочинського закладу дошкільної освіти, копія договору безоплатної оренди житла за місцем проживання, копія договору купівлі-продажу квартири за місцем проживання, копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 , копія акту підтвердження фактичного місця проживання, нотаріально завірена копія договору дарування квартири за місцем проживання від матері ОСОБА_5 дочці ОСОБА_1 , копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія рішення виконавчого комітету про можливість правочину, описи вкладень до цінних листів на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Суд визначає, що для вирішення спірних правовідносин необхідно застосувати:

- ч. 1. ст. 180 СКУ -Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;

-ч.1 ст. 161 СКУ- Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до висновку Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження від 12 вересня 2019 року № 16/12-19 виходячи з інтересів дитини місце мешкання дитини необхідно визначити з матір`ю .

Отже, Враховуючи наведене, суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідності його задоволення.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До яких суд відносить витрати на поштові на судовий збір.

На підставі ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визначення місця проживання дитини- задовольнити в повному обсязі.

Визначити місце мешкання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 з матір`ю - ОСОБА_1 за її постійним місцем проживання в кв. АДРЕСА_1 . .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1409 гривен 60 копійок ( одна тисяча чотириста дев`ять гривен 60 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення ( повний текст) ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті 28 жовтня 2019 року.

Позивач : ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2 .

Суддя : Штих Т.В.