Справа № 279/3699/19
Провадження № 2-о/752/578/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Шкірай М.І., розглянувши питання відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Коростенської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

Встановив

23 вересня 2019 року в провадження судді надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Коростенської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, яка була передана за підсудністю на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.07.2019 року.

Вивчивши матеріали заяви, прихожу до висновку, що заявнику потрібно відмовити у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник просить в порядку окремого провадження встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

В своїй заяві ОСОБА_1 ставить питання про встановлення факту належності на праві власності на праві власності померлому ОСОБА_2 частики квартири. При цьому заявник посилалась на пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником був втрачений правовстановлюючий документ на цей будинок.

Дійсно, пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником був втрачений правовстановлюючий документ на цей будинок і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Суд також враховує, що зазначена постанова Пленуму була прийнята в 1995 році та зміни до неї внесені в 1998 році. Однак, з 2004 року набрав чинності новий ЦК, у якому наявна ст. 392 ЦК, що безпосередньо передбачає право власника майна пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Так, за правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, в порядку окремого провадження питання встановлення юридичного факту щодо належності на праві власності нерухомого майна, якщо власником було втрачено правовстановлюючий документ і немає можливості підтвердити наявність права власності, не допускається.

З огляду на те, що зі змісту заяви вбачається спір про право, так як факт підлягає встановленню доказами, здобутими в порядку загального позовного провадження, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 272, ч.4 ст.315, ст.353 ЦПК України, -

Ухвалив

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Коростенської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя