Справа № 449/97/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Борняк Р.О.,

з участю секретаря судового засідання: Баран П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» про встановлення факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт перебування її - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11.

Заяву обгрунтовує тим, що 06 липня 2018 року близько 15.00 год в м. Бібрка по вул. Галицька, 26 Перемишлянського району Львівської області відбулося зіткнення автомобіля марки «Форд» номерний знак «НОМЕР_2» під керуванням водія ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 та велосипедиста ОСОБА_2, 1981 р.н., жителя м. Бібрка. Внаслідок даного ДТП велосипедист ОСОБА_2, помер.

Інформація про вищевказану подію внесена ІНФОРМАЦІЯ_11 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000215 (копія витягу додається).

Зазначає, що вона є непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку. До дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 її сина, ОСОБА_2, фактично перебувала на його утриманні з огляду на те, що доходи сина значно перевищували її доходи, а вона має єдине джерело доходу - пенсію.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в зв'язку з чим вона має право на отримання страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника. Проте, факт перебування на утриманні вона не може довести, а відтак - не може отримати страхове відшкодування. Дана обставина стала підставою для звернення до суду.

Стверджує, що встановлення юридичного факту їй потрібно у зв'язку із призупиненням AT "СК "АХА СТРАХУВАННЯ" виплати відшкодування на утримання у зв'язку з втратою годувальника, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права.

Той факт, що вона - ОСОБА_1 перебувала на фактичному утриманні ОСОБА_2 можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_5, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, однак від представника заявника надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - АТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання теж не з'явився, проте подав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду справи без його участі, а також подав відзив на заяву, в якому просить відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, посилаючись на те, що 11.05.2018 р. між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Поліс (Договір) № АМ/2877882 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Поліс), відповідно до якого, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_11 по АДРЕСА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та велосипедиста ОСОБА_2, який від отриманих травм помер.

До Страхової ж компанії не надано документів, передбачених пп. «е» п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із чим станом на сьогодні відсутні правові підстави для прийняття рішення по заявленому випадку в частині відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника.

Враховуючи вищевказане суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

У відповідності до вимог ч.1 і 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.07.1981 р., батьками ОСОБА_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 07.07.2018 року, ОСОБА_2, помер у віці 37 років - ІНФОРМАЦІЯ_11 про що зроблено відповідний актовий запис за №30.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_6, помер у віці 70 років - ІНФОРМАЦІЯ_13, про що зроблено відповідний актовий запис за №43.

Відповідно до довідки №2187/02.23-11 від 22.12.2018 року, ОСОБА_1, знаходиться на обліку в управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію за віком. Розмір отриманої пенсії за віком за період з червня 2017 року по червень 2018 року, складає - 19702, 29 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот дві гривні) 29 коп.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, була особою непрацездатною, отримувала пенсію за віком, інших джерел доходів не мала, не працювала і спільно проживала зі своїм сином на момент його смерті.

Як вбачається із письмових заяв гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 являються їхніми сусідами, багато років вони проживають на одній вулиці поруч у сусідніх будинках. Вони завжди підтримували приязні стосунки та багато спілкуються. Звернули увагу, що ОСОБА_1 є непрацездатною у зв'язку з досягненням пенсійного віку, а її син, ОСОБА_2, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 проживав разом з батьками, які фактично перебували на його утриманні.

Їм також відомо, що ОСОБА_1 отримувала мінімальну пенсію, а ОСОБА_2 мав неофіційний підробіток, працював різноробочим, брався за будь-яку роботу. Купляв предмети побуту та продукти харчування, оплачував обов'язкові платежі.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Як вбачається із поданої заяви, встановлення юридичного факту ОСОБА_1, потрібно у зв'язку із призупиненням AT "СК "АХА СТРАХУВАННЯ" виплати відшкодування на утримання у зв'язку з втратою годувальника, тобто має юридичне значення та породжує виникнення майнового права.

Таким чином, заявник скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні та надав про це відповідні докази.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника із померлим та знаходження на його утриманні.

Даних, які б спростовували факт знаходження заявниці на повному утриманні померлого сина за конкретних обставин суду не надано.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11..

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. О. Борняк