ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2019 року

м. Харків

справа №641/5653/18

провадження №22-ц/818/789/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення коштівза апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року, постановлене під головуванням судді Фанда О.А., в залі суду в місті Харкові (повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2018 року),-

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення 3816, 96 грн., з яких 2 391,48 грн. - безпідставно отримані відповідачем кошти та 1 425,48 грн. - проценти за користування коштами.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» грошові кошти у розмірі 2391, 48 грн., а також судові витрати у розмірі 704,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що позивач просить повернути кошти, які були примусово стягнені за судовим наказом від 05.09.2013 року. Вказаний судовий наказ було скасовано 30 березня 2015 року, строк позовної давності сплинув 01 квітня 2018 року, тоді як позовна заява подана позивачем 10 серпня 2018 року, тобто з пропуском позовної давності. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні позову, оскільки порядок вирішення питання про поворот виконання рішення регулюється спеціальними нормами закону, а також позивачем пропущено строки позовної давності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для стягнення з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» безпідставно утриманих грошових коштів з урахуванням того що, позивачем строк позовної давності не пропущено.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що судовим наказом Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 вересня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.11.2010 року по 31.07.2013 року в сумі 6338,63 грн., а також судовий збір (а.с.5).

На виконання вказаного судового наказу з ОСОБА_1 було стягнуто грошові кошти у розмірі 2 391,48 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 березня 2015 року судовий наказ Жовтневого районного суду м.Харкова від 05 вересня 2013 року скасовано. Роз'яснено КП «Харківські теплові мережі», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову (а.с.6).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що грошові кошти у розмірі 2 391,48 грн. безпідставно утримані з нього на користь відповідача за судовим наказом, який в подальшому було скасовано. Вважає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України грошові кошти підлягають стягненню з КП «Харківські теплові мережі» на його користь з урахуванням процентів за користування ними.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право доступу до суду наділяє позивачів свободою дій щодо доведення свої вимог та свободою визначення правової норми, згідно із якою вони просять задовольнити вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку , що передбачений нею вид позадоговірних зобов'язань виникає за таких умов:

1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.

Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Однак існує спеціальний спосіб захисту у спірних правовідносинах процедурного характеру - поворот виконання рішення, регламентований ч.3 ст. 171 ЦПК України та ст.ст. 444-445 ЦПК України (аналог минулої редакції ст.ст. 380-381 ЦПК України).

Так, відповідно до ч.3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України.

Поворот виконання рішення суду - це повернення сторін виконавчого провадження у первісний стан, що передував виконанню рішення, через скасування правової підстави такого виконання. Поворот виконання є способом захисту прав боржника на випадок отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим судовим рішенням неналежного, оскільки правова підстава такого набуття відпала.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 на підставі ст. 1212 ЦК України, не врахував, що існує спеціально визначений спосіб захисту прав позивача - поворот виконання рішення суду, яким останній не скористався при скасуванні судового наказу.

Також встановлено, що відповідачем КП «Харківські теплові мережі» подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки з позов до суду ОСОБА_1 звернувся 10 серпня 2018 року, тоді як судовий наказ скасовано 30 березня 2015 року (а.с.39).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Виходячи із змісту зазначеної норми, відсутність поважних причин пропущення позовної давності є підставою для відмови у позові лише за доведеності порушення прав позивача.

Проте якщо підстав вважати порушеним право позивача не вбачається, суд має відмовити у позові по суті позовних вимог.

Положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

Колегія суддів не обговорює питання пропуску позовної давності з огляду на те, що дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог, а в межах строків позовної давності підлягає захисту тільки порушене право.

З урахуванням вказаного, у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити по суті заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга КП «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь апелянта слід стягнути судовий збір у розмірі 1057,20 грн. (а.с.76).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення коштів - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук