Номер провадження: 22-ц/813/288/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Запорожець А.І.,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року,

встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 03.12.2012 року знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків. Позовні вимоги ОСОБА_8 обґрунтовані тим, що внаслідок капітального ремонту чи реконструкції квартири АДРЕСА_1 була пошкоджена її квартира АДРЕСА_3 в цьому будинку. Висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 11.06.2012 року визначено розмір збитків, завданих власнику квартири АДРЕСА_2, який становить 55218 грн., а вартість відновлювального ремонту цієї квартири складає 57514,00 грн.

Посилаючись на ст. 1166 ЦК України, позивачка просила стягнути з відповідачки завдану матеріальну шкоду в розмірі 57514,00 грн. та судові витрати по справі. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та судових витрат - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року, та постановлення нового, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

Чи є в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 - пошкодження?

Чи проводились роботи з капітального будівництва, реконструкції, перепланування, тощо, в квартирі АДРЕСА_1, яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_3

Чи є між діями, пов'язаними з капітальним будівництвом, реконструкцією, переплануванням, тощо, в квартирі АДРЕСА_1, та пошкодженнями в квартирі АДРЕСА_3, яка розташована в цьому є будинку поверхом нижче, причинно-наслідковий зв'язок?

Визначити вартість матеріального збитку, завданого власнику квартири АДРЕСА_3 в результаті дій капітального будівництва, реконструкції, перепланування, тощо, в квартирі АДРЕСА_1, станом на момент складання експертного висновку?

Проведення судової експертизи ОСОБА_6 просив доручити Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центу МВС України.

Оплату за проведення експертизи просив покласти на позивача ОСОБА_5

Перевіривши законність і обґрунтованість заявленого клопотання, заслухавши доповідача, доводи клопотання, заперечень проти нього, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, справа слухалась судами неодноразово.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2013 року, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.12.2013 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків було відмовлено (т.1, а.с.49-50, а.с.154-156).

Разом з тим, ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.06.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.12.2013 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.09.2015 року позовну заяву ОСОБА_5 було залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (т.1, а.с.251).

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.04.2016 року ухвалу суду від 16.09.2015 року було скасовано та справу направлено до суду 1-ї інстанції для продовження розгляду (т.2, а.с.25-27).

15.11.2016 року позивачем до суду було заявлено клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи (т.2, а.с.50-51).

У судовому засіданні 31.01.2017 року були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ухвалою суду від 31.01.2017 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_6 по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу (т.2, а.с.77-78).

Проте, 27.04.2017 року до суду надійшло клопотання судового експерта Ковальчук О.У. щодо надання доступу до об'єкта дослідження. 16.05.2017 року до суду надійшли клопотання експерта Ковальчук О.У. про надання доступу до об'єкта дослідження та рахунок за проведення експертизи від 04.05.2017 року №17-789/52, які отримав представник позивача 17.09.2017 року (т.2, а.с.87).

В подальшому, матеріали цивільної справи 25.07.2017 року були повернуті до суду разом з повідомленням судового експерта Ковальчук О.У. №17-789/24 від 10.07.2017 року про те, що не було забезпечено експерту безперешкодний доступ до об'єкту дослідження, у зв'язку з чим матеріали цивільної справи були повернуті до суду без дачі експертного висновку (т.2, а.с.91-92).

У зв'язку з вищезазначеним, ухвалою суду від 26.07.2017 року провадження у справі було відновлено та призначено справу до розгляду на 12.10.2017 року (т.2, а.с.92), та в подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

Крім того, в ході розгляду справи, представник позивачки наполягав на призначенні у справі судової будівельно-технічної експертизи.

В свою чергу відповідачка та її представник Запорожець А.І. заперечували проти задоволення клопотання представника позивача та просили в його задоволенні відмовити.

При цьому відповідачка зазначила, що представник позивача рівно рік тому назад вимагав призначити таку ж експертизу, і суд її призначив. Однак, позивач не сплатила витрати за проведення експертизи і не впустила до квартири експерта. Також зазначила, що така експертиза призначалась і апеляційною інстанцією.

Посилаючись на обставини щодо проведення експертизи та небажання позивача її проводити, відповідач вказала, що це є зловживанням правами з боку сторони позивача, оскільки справа розглядається з 2012 року. Крім того зазначила, що позивачку вона ніколи не бачила в будинку, оскільки позивачка там не живе, і вказана квартира не є житлом, оскільки весь час використовується як нежитлове-офіс. До неї жодного разу ніхто в квартиру не заходив, щоб пересвідчитися в її начебто протиправних діях. Крім того позивачка вже в період розгляду справи здійснила в квартирі капітальний ремонт, що перешкоджає провести судову експертизу.

У зв'язку з викладеними обставинами, ухвалою суду першої інстанції від 17.01.2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про проведення у справі судової будівельно-технічної експертизи було відмовлено (т.2, а.с.137-139).

Колегія суддів також зазначає, що при попередньому розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника позивачки ухвалою суду від 12 червня 2013 року по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза для з'ясування причин пошкоджень в квартирі АДРЕСА_3, вартості матеріального збитку та чи проводилися роботи з капітального ремонту, реконструкції, перепланування тощо в квартирі АДРЕСА_4 та, якщо такі роботи проводилися, чи могли вони бути причиною пошкоджень в квартирі АДРЕСА_3 вказаного будинку (т.1, а.с.90-92).

На вимогу експерта відповідачкою були надані в експертну установу Декларація про початок виконання будівельних робіт в квартирі № 9 по вул. Троїцькій в м. Одесі від 15.12.2011р. та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації відносно вказаної квартири від 29.12.2011р. (т.1, а.с.113-124).

Однак, згідно повідомлення експерта №3291 від 31.10.2013 року матеріали цивільної справи було повернуто до суду без проведення експертизи у зв'язку з ненаданням містобудівних умов та обмежень та робочого проекту на виконання будівельних робіт в квартирі АДРЕСА_1 (т.1, а.с.111).

Як було вказано вище, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та судових витрат було відмовлено через їх безпідставність.

Таким чином, на думку колегії суддів клопотання представника позивача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи і доручення її проведення Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центу МВС України є нічим іншим, як намаганням представника позивача затягнути розгляд справи, а не встановити обставини справи, яка перебуває на розгляді суду більше 6 років.

При цьому колегія суддів враховує, що експертиза не була проведенав суді першої інстанції через відсутність оплати з боку позивача витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно Рахунку від 04.05.2017 року у сумі 5942,40 грн. (т.2, а.с.89), а також не надання для огляду квартири АДРЕСА_2, яку згідно її позову пошкоджено внаслідок ремонту квартири АДРЕСА_4.

Крім того, заперечуючи проти задоволення клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, відповідач пояснила колегії суддів, щопозивач зловживає своїми правами, оскільки не бажає проведення експертизи, а бажає лише затягнути розгляд справи, яка розглядається в суді з 2012 року. Також відповідач зазначила, що позивачку вона ніколи не бачила в будинку, оскільки позивачка там не живе, і це не є житлом, так як весь час використовується як нежитлове-офіс. Крім того, до квартири відповідачки жодного разу ніхто не заходив, щоб пересвідчитися в її начебто протиправних діях. Також відповідач суду пояснила, що позивачка вже в період розгляду справи здійснила в своїй квартирі капітальний ремонт, що перешкоджає провести судову будівельно-технічну експертизу.

З огляду на викладені обставини в своїй сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи і доручення її Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центу МВС України.

Керуючись ст.ст. 103, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне текст ухвали складено 04.02.2019 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра