Дата документу 01.04.2019 Справа № 317/2806/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1450/19 Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
Є.У.№ 317/2806/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 про заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2008 року, яка станом на 04.07.2018 року становить 14 905,33 грн. і складається із заборгованості за тілом кредитом у розмірі 1 939,39 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 617, 50 грн., заборгованості за пенею у розмірі 9400,57 грн., комісії - 250 грн. та штрафу в розмірі 697,87 грн., а також судові витрати у розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банком не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, його обізнаності про підвищення відсоткової ставки за кредитом. Надані на підтвердження розміру заборгованості розрахунки суду не зрозумілі, на неодноразові виклики у судове засідання позивач не з'явився, пояснення по суті спору не надав.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову АТ КБ «Приватбанк» вказує, що суд самоусунувся від розгляду справи, оскільки до позовної заяви надано достатньо доказів як на підтвердження факту укладення сторонами кредитного договору, так і на підтвердження розміру заборгованості. Зібраними у справі доказами підтверджується обізнаність позичальника з умовами кредитування, зміною тарифів Банку. Позичальник тривалий час виконував договір, вносив щомісячні платежі після зміни відсоткової ставки за кредитом, що свідчить про його згоду із зміною банківських тарифів.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За вимогами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частини перша, третя і четверта).

Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У силу вимог статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.

Отже, розмір позики (кредиту), розмір відсотків за користування кредитом та строк, на який передано кошти і протягом якого позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки, є істотними умовами договору.

Судом встановлено, що 07.10.2008 сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 500, 00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Обов'язковий щомісячний платіж, визначений сторонами склав 7% заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с.10-11).

В заяві на отримання кредиту позичальник своїм підписом підтвердив той факт, що він був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, отримав їх у письмовому вигляді та надав згоду на те, що ця заява разом із запропонованими Банком Умовами і Тарифами складає кредитний договір.

Згідно з п. 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку. Датою укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п'ять років. Якщо за місяць до закінчення договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же строк.

Згідно з п. 2.1.1.2.12. після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну дії банком випускається картка на новий термін. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Згідно з п. 2.1.1.2.12. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє закінчення договірних відносин між банком та клієнтом та / або закриття пов'язаного з нею поточного рахунку клієнта.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з положеннями п. 2.1.1.5.5 вищевказаних Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною укладеного сторонами кредитного договору, відповідач мав погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову.

На виконання своїх зобов'язань за договором 08.10.2018 ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок на ім'я відповідача в гривнях і проводилося здійснення його обслуговування згідно з договором.

При відкритті карткового рахунку у відповідності з п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг позичальнику був встановлений кредитний ліміт 500 грн., який 08.04.200 збільшено до 1000 грн., 05.01.2011 - до 1 200 грн., 12.10.2013 - до 3100грн., 31.012017 - до 3 300 грн.(а.с.66).

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворилася прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 04.07.2018 р. складає 14 905,33 грн., з яких: 1 939,39 грн. - заборгованість за кредитом; 2 617,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, нарахованих станом на31.05.2017, 9 400 грн. за пенею та комісією, а також штрафи на загальну суму 947,87 грн. (а.с.5-9).

За умовами кредитного договору остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки.

Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» термін дії кредитної картки - останній день жовтня 2017 року.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник до травня 2017 року активно користувався кредитною карткою, періодично вносив платежі на погашення кредиту, до лютого 2017 простроченої заборгованості не мав, 21.05.2017 року самостійно вніс 300 грн. на погашення кредиту (а.с.8-9).

Аналіз руху коштів позичальника свідчить про те, що до 25.06.2017 позичальник не вніс на свій рахунок щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. Після 31.05.2017 Банк не здійснював нарахування відсотків за користування кредитом.

З відповідним позовом до суду Банк звернувся 27.08.2018 року.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановивши, що у жовтні 2008 відповідач отримав кредит (кінцевий термін повернення якого відповідає строку дії картки) у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, активно користувався кредитними коштами, періодично вносив щомісячні платежі на погашення боргу, останній із яких було здійснено у травні 2017 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог.

Посилання суду першої інстанції на незрозумілість банківських розрахунків, безпідставну зміну тарифів, недоведеність факту обізнаності позичальника про таку зміну, є необґрунтованими.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком (п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Кредитор зобов'язався інформувати позичальника щодо змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених п.1.1.3.1.9 договору; позичальник - отримувати виписки про стан та про здійснені операції по картковому рахунку (п.1.1.2.1.5 договору). У разі незгоди зі змінами Умов та правил або тарифів банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору.

Як вбачається із витягу із особистого рахунку позичальника, останній виконував умови договору після підвищення кредитного ліміту, зміни відсоткової ставки. Із заявою про розірвання кредитного договору до Банку не звертався.

Отже, фактичні обставини спростовують висновки суду про недоведеність факту обізнаності відповідача про зміну умов кредитування і тарифів банку.

Посилання суду на те, що представник банку неодноразово викликався у судове засідання для надання пояснень по справі, проте вимоги банку не виконав, є також необґрунтованими і не можуть бути підставою для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 28.09.2018 визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.42). Судом не визнавалася обов'язковою явка представника позивача у судове засідання. У порядку, передбаченому ч.7 ст.81 ЦПК України питання щодо надання додаткових доказів судом не вирішувалося. Зважаючи на те, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, вони є належними, допустимими і достовірними, позивач просив розглядати справу за його відсутності за наявними у справі письмовими доказами, висновки суду про відмову у позові з підстав незрозумілості розрахунків і не явки представника банку до суду, не ґрунтуються на законі.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

По справі безспірно встановлено, що станом на 04.07.2018 позичальник має заборгованість за тілом кредиту на суму 1939,39 грн. і за відсотками, нарахованими в межах строку дії кредитної картки, суму 2 617, 50 грн., а всього сума боргу за основним зобов'язанням становить 4556,89 грн. Загальна сума штрафних санкцій за порушення строків погашення кредиту становить 10 348,44 грн. (9 400,57 грн. пені + 947,87 грн. судових штрафів).

За положенням ст.3 ч.1 п.6 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачена можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зважаючи на те, що розмір неустойки значно перевищує суму боргу за основним зобов'язанням, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе зменшити його до суми основного боргу, тобто до 4 556, 89 грн. У задоволені решти позовних вимог Банку слід відмовити.

На підставі ст.141 п.13 ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у суді першої і апеляційної інстанцій пропорційно частці задоволених позовних вимог у розмірі 2 293,41 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 369 ч.1, 374 , 376, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 січня 2019 року по цій справі скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товарисвта комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07 жовтня 2008 року в загальному розмірі 9 113, 78 грн. (дев'ять тисяч сто тринадцять гривень 78 коп.), із яких за тілом кредиту 1939,39 грн., за відсотками, нарахованими в межах строку дії кредитної картки, на суму 2 617, 50 грн., за пенею 4 556,89 грн., а також компенсацію судових витрат у загальному розмірі 2 293,41 грн.(дві тисячі двісті дев'яносто три гривні 41 коп.).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: