Справа № 206/495/19
Провадження № 2/206/420/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Стахів О.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання,

ОСОБА_4 виклад позиції позивача та відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.09.2000 між сторонами було зареєстровано шлюб, який 05.02.2003 було розірвано. 16.01.2001 у позивача та відповідача народився син ОСОБА_3, який на сьогодні, будучи повнолітнім, продовжує навчатись на 1 курсі Національної металургійної академії України за спеціальністю 073 Менеджмент, у звязку із чим, потребує фінансового забезпечення та знаходиться повністю на утриманні позивача. На підставі викладеного, позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти, на утримання сина на час його навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, на одну особу, до закінчення сином навчання, але не більше як досягнення ним 23 років.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

11.02.2019 було відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення позивача та відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 26.03.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

16.09.2000 між позивачем та відповідачем виконкомом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, запис № 04, що підтверджується копією свідоцтва про одруження 1-КИ № 104178.

16.01.2001 народився ОСОБА_3, матір'ю дитини зазначено позивача, а батьком - відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження І -КИ № 118558, яке було видано 13.02.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, запис № 60.

05.02.2003 шлюб укладений між сторонами було розірвано, згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 05.02.2003 відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, запис № 32.

10.10.2008 між ОСОБА_5 та позивачем було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_6 отримала прізвище ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 417.

Відповідно до копії ордеру № 859, виданого на імя ОСОБА_1, останній було надано право на зайняття житлової площі в гуртожитку, за адресою вул. Космонавта Волкова, буд. 6-б, з сімєю з 4 чоловік, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Згідно із копією витягу з наказу Національної металургійної академії України № 550-С від 15.08.2018, ОСОБА_3 було зараховано студентом 1 курсу, факультету Економіки та менеджменту за спеціальністю 073 Менеджмент.

Згідно договору про надання правової допомоги від 11.01.2019, акту прийому-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 11.01.2019 та квитанції № 1101/2019 позивач, у звязку із складанням позовної заяви про розірвання шлюбу, понесла витрати на професійну правничу допомогу в сумі 800 грн.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснено, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням.

Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Абзацом 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, судом приймається заява відповідача про визнання позову, оскільки як встановлено судом відповідач будучи батьком свого сина, який є повнолітнім та продовжує навчання, у звязку із чим потребує матеріальної підтримки, має можливість надавати таку допомогу.

Щодо стягнення з відповідача правових витрат на користь позивача.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, розяснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та субєкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими субєктами права.

При цьому, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постанові ОСОБА_8 Верховного Суду від 27.06.2018 справа № 826/1216/16.

Так, статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В той же час, зі сторони позивача не було надано розрахунку правових витрат з якого можливо було б встановити кількість витраченого адвокатом часу, а копія квитанції № 1101/2019 не відповідає Положенню про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 № 13 (відсутні обовязкові реквізити).

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, понесених під час перебування цивільної справи на розгляді у суді, по даній справі відсутні.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191, 199 СК України, ст.ст. 2, 13, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: м. Дніпро, ФілософськаАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час його навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнення здійснювати з 24.01.2019 до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.03.2019.

Головуючий суддя: К.С. Маштак