Справа № 310/4504/19
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді - Крамаренка А.І.

при секретарі - Олійник Н.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 ; виділити в користування в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рахунок належних їм 3/5 частин у праві спільної часткової власності на квартиру: житлову кімнату № 3 площею 11,8 кв. м. з лоджією, житлову кімнату № 4 площею 9,6 кв. м.; виділити в користування в натурі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок належних їм 2/5 частин у праві спільної часткової власності: житлову кімнату № 2 площею 19,4 кв. м. з лоджією; залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 : коридор № 1 площею 12,1 кв. м., кухню № 5 площею 7,5 кв. м., вбиральню № 6 площею 1,0 кв. м., ванну кімнату № 7 площею 2,8 кв. м, вбудовану шафу № 8 площею 0,6 кв. м; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить: 1/5 частка спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2009 року та 1/5 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.07.2018 року.

Її неповнолітній доньці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.01.2009 року належить 1/5 частка вказаної квартири.

Іншими співвласниками спірної квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким належить по 1/5 частці кожному.

Згідно з даними технічного паспорту на зазначено квартиру, виготовленого Бердянським КПТІ, дана квартира складається з: коридору № 1 площею 12,1 кв. м., житлової кімнати № 2 площею 19,4 кв. м., житлової кімнати № 3 площею 11,8 кв. м., житлової кімнати № 4 площею 9,6 кв. м., кухні № 5 площею 7,5 кв. м., вбиральні № 6 площею 1,0 кв. м., ванної кімнати № 7 площею 2,8 кв. м, вбудованої шафи № 8 площею 0,6 кв. м.

Між нею з донькою та відповідачами виникають різні непорозуміння та спори з приводу володіння та користування квартирою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що маючи з донькою на праві власності 3/5 частки квартири, вони користуються кімнатою №4 площею 9,8 кв.м. В свою чергу, відповідачі, маючи у власності 2/5 частки квартири, користуються кімнатою № 2 площею 19,4 кв.м. та кімнатою №3 площею 11,8 кв.м. Незважаючи на такий порядок користування квартирою, вона змушена сплачувати комунальні послуги в повному розмірі.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , повідомлені за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.

На підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні.

Як встановлено судом, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за: 1/5 частка - ОСОБА_3 , 1/5 частка - ОСОБА_4 , 2/5 частки - ОСОБА_1 , 1/ 5 частка - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.01.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2009 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.07.2018 року, витягом про реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2018 року.

Між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виник спір з приводу володіння та користування вказаною вище квартирою.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У разі недосягнення згоди між співвласниками у праві спільної часткової власності про порядок володіння і користування спільним майном співвласник має право звернутися до суду з позовом про надання йому у володіння і користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з роз`ясненнями що містяться в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира ( будинок) яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі , якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири (будинку), якщо про це заявлено позов.

З копії технічного паспорта, виготовленого Бердянським КПТІ станом на 02.10.2008 року вбачається, що спірна квартира розташована на сьомому поверсі дев`ятиповерхового крупнопанельного залізобетонного житлового будинку та складається з: коридору № 1 площею 12,1 кв. м., житлової кімнати № 2 площею 19,4 кв. м. з лоджією, житлової кімнати № 3 площею 11,8 кв. м. з лоджією, житлової кімнати № 4 площею 9,6 кв. м., кухні № 5 площею 7,5 кв. м., вбиральні № 6 площею 1,0 кв. м., ванної кімнати № 7 площею 2,8 кв. м, вбудованої шафи № 8 площею 0,6 кв. м.

З огляду на вищевикладене та враховуючи приписи ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд приходить до висновку про неможливість виділення сторонам ізольованих житлових та інших приміщень з самостійними виходами.

Запропонований позивачем порядок користування спірною квартирою, з відступленням на користь відповідачів житлової площі в розмірі 3,08 кв.м., суд вважає таким, що не порушує прав останніх.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 280 - 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 :

- виділити в користування в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рахунок належних їм 3/5 частин у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 : житлову кімнату № 3 площею 11,8 кв. м. з лоджією, житлову кімнату № 4 площею 9,6 кв. м.;

- виділити в користування в натурі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рахунок належних їм 2/5 частин у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 : житлову кімнату № 2 площею 19,4 кв. м. з лоджією;

- залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 : коридор № 1 площею 12,1 кв. м., кухню № 5 площею 7,5 кв. м., вбиральню № 6 площею 1,0 кв. м., ванну кімнату № 7 площею 2,8 кв. м, вбудовану шафу № 8 площею 0,6 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати в сумі 384,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати в сумі 384,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко