07.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/4686/19
Єдиний унікальний номер 205/4686/19
Провадження № 2/205/2058/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 травня 2019 року направив поштою до суду позов до відповідача Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, який надійшов до суду 31 травня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року витребувано у Другої дніпровської держнотконтори копію спадкової справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2019 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Позивач у своєму позові посилається на те, що його бабі ОСОБА_2 на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 23 листопада 1970 року належало право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 травня 2003 року, виданого Другою дніпропетровською держнотконторою, належало право власності на 1/6 зазначеного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на 4/6 належного їй домоволодіння. За життя померла ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалося, заповіла позивачеві. 23 березня 2013 року ОСОБА_1 Другою дніпропетровською держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Постановою Другої дніпровської держнотконтори від 29 серпня 2017 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу частину домоволодіння. Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача Дніпровської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала суду відзив, у якому зазначила, що право на звернення до суду виникає, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається або оспорюється іншими особами. У даному випадку відповідне рішення суду, ухвалене раніше, не виконується. При цьому Дніпровською міською радою прав позивача не порушено, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 23 листопада 1970 року ОСОБА_2 є власником Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) (а.с. 9-11). Право власності у встановленому порядку було зареєстровано в КП «ДМБТІ» та записано в реєстрову книгу № 266 реєстровий № 76 (а.с. 13).

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 30 листопада 1970 року ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с. 26).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 травня 2003 року ОСОБА_2 належала 1/6 частина зазначеного домоволодіння (а.с. 91 оберт). Свідоцтво видано Другою дніпропетровською держнотконторою та зареєстровано в реєстрі за № 3-1440. Право власності у встановленому законом порядку зареєстрованому в КП «ДМБТІ» 27 серпня 2003 року, реєстраційний № 923439 (а.с. 92 оберт).

ОСОБА_2 за життя 15 січня 2004 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори та зареєстрований в реєстрі за № 236, яким вона заповіла ОСОБА_1 , все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право (а.с. 81).

23 березня 2013 року ОСОБА_1 Другою дніпропетровської держнотконторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 96).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2595/02-31 до с/с № 1599/2006 від 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 5/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 12). Підставою нотаріус вказала наявність об`єктивних перешкод щодо наявності документа, що посвідчує право власності спадкодавця на зазначене майно.

Відповідно до відомостей, що містяться в інвентаризаційній справі КП «ДМБТІ» станом на 31 грудня 2012 року, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на 2/6 частини, за ОСОБА_2 - на Ѕ частину, за ОСОБА_2 (прізвище ОСОБА_2 змінено на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 листопада 1970 року) - на 1/6 частину (а.с. 13).

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_1 25 жовтня 2006 року звернувся до Другої дніпропетровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (а.с. 77 оберт).

Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні (а.с. 95 оберт).

Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, оскільки хоча право власності у встановленому законом порядку і зареєстровано в КП «ДМБТІ» за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 4/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , якою залишено заповіт на ім`я позивача, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину домоволодіння, належного спадкодавцеві на момент смерті, а видано лише на 1/6 його частину. Тому позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право у поза судовому порядку, а за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2 888 гривень 28 коп. Враховуючи, що відповідач по справі Дніпровська міська рада є бюджетною організацією, яка не передбачає відшкодування позивачам витрат зі сплати судового збору, суд вважає понесені позивачем судові витрати у справі віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ст. 1297 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі у розмірі 2 888 гривень 28 коп. віднести за рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: