Справа №295/1190/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі судового засідання Поліщук О.В.,

за участі заявника (боржника) ОСОБА_1 ,

представника заявника (боржника) ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у в залі Богунського районного суду м. Житомира заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2015 року по справі №295/1190/15-ц з нього було стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь стягувача ОСОБА_3 , починаючи з 27.01.2015 року до її повноліття. На підставі виданого Богунським районним судом м. Житомира виконавчого листа №295/1190/15-ц, відкрито виконавче провадження та із заявника щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки. За словами ОСОБА_1 із січня 2019 року донька постійно проживає з ним, знаходиться на його повному матеріальному забезпеченні, оскільки стягувачка від`їжджала за кордон на заробітки, де знаходилася три місяці, а зараз працює на підприємстві «Кромберг-Шуберт» у три зміни, тому умов для того, щоб малолітня дитина проживала зі стягувачкою нею в даний час не створено. На підставі чого сторонами прийняте спільне рішення про те, що дитина буде проживати в даний час із заявником, але аліменти продовжують з нього стягуватися.

ОСОБА_1 зазначає, що повністю матеріально утримує свою доньку, вона мешкає разом з ним, а тому вважає, що його обов`язок по сплаті аліментів на користь матері дитини відсутній повністю та заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги заяви з підстав, у ній викладених, просили визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_1 додав, що донька з першого класу проживає із ним і тільки на вихідних, один або два дні, проживає із матір`ю.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Пояснила суду, що також приймає участь у вихованні дитини, забирає її зі школи, гуляє із нею, на вихідних донька залишається із матір`ю. За словами ОСОБА_3 , одяг для дитини купується обома батьками, так само порівну і оплачуються гуртки. Стягувач звернулась за допомогою до батька дитини, оскільки їй необхідно заробляти кошти та робота у три зміни не дозволяє їй більше часу приділяти дитині.

Сторони визнали відсутність заборгованості по аліментах.

Суд, заслухавши пояснення сторін та представника заявника, вивчивши й дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.04.2015 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.01.2015 року і до повноліття дитини.

Як слідує з листа Богунського ВДВС міста Житомир ГТУЮ у Житомирській області від 11.09.2019 №72760, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 11.09.2019 у відділі перебуває на примусовому виконанню ВП №47505750 від 13.05.2015 за виконанням виконавчого листа №295/1190/15-ц виданого Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку; щомісячно, починаючи з 27.01.2015 і до повноліття дитини.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа №295/1190/15-ц таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилався на те, що починаючи із січня 2019 року донька постійно проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, натомість аліменти продовжують стягуватись із нього.

Так, відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, суд вирішує процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, в межах чого також визнає таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково виконавчий лист, встановивши, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

Отже, за приписами даних норм процесуального права, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Іншими причинами, наприклад, може бути скасування чи зміна рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, коли виконавчий лист ще не виконаний.

Саме такі роз`яснення надано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму ВССУ №8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах».

Отже, закон не передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Наведені у заяві ОСОБА_1 обставини не дають підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у розумінні ст. 432 ЦПК України, оскільки останній не надав доказів помилковості видачі виконавчого листа, невідповідності його змісту, формі, реквізитам такого документа, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Посилання заявника на відсутність у нього обов`язку сплачувати ОСОБА_3 аліменти є помилковим, а та обставина, що змінилося місце проживання дитини, яка фактично проживає з батьком і знаходиться на його утриманні не може бути підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Кузнєцов