Справа № 635/7031/18
Провадження № 2/635/1140/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, яка дії на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування вимог зазначила, що 14 червня 2003 року позивач уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований у Мереф»янській міській раді Харківського району, актовий запис № 62. Від вказаного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Мати дитини не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його здоровям, байдуже ставиться до дитини. Враховуючи, що між ними не досягнуто згоди щодо способу, порядку та обсягу участі відповідача у виховані та матеріальному утримані дитини, а позивач самостійно не має матеріальної можливості утримувати та забезпечувати її належним чином, зокрема належну освіту, виховання, медичне обслуговування та розвиток здібностей, тому змушений звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

08 листопада 2018 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача та відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

21 грудня 2018 року відповідачем через канцелярію суду наданий відзив на позовну заяву, яким заперечує щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а також пропонувала позивачу укласти мирову угоду у виді договору про виховання та утримання дитини.

21 січня 2019 року позивачем через канцелярію суду надана відповідь на відзив, відповідно до якого викладені позивачем заперечення у відзиві не приймає, вважає, що нею не виконані вимоги ст. 178 ЦПК України. Мирова угода, у виді договору про виховання та утримання дитини, яку було запропоновано позивачем не може бути визнана відповідачем, оскільки не містить порядку та способу участі відповідача у вихованні сина та його матеріального утримання, розмір витрат, які відповідач буде сплачувати у якості аліментів на утримання сина, а тому не містить усіх необхідних та істотних умов, які сторони повинні досягти для її укладення. На підставі викладеного позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.

В судове засідання учасники справи не зявились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач - ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без її участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення.

В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно принципів Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І ВЛ № 279467, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова , актова запис № 407.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до акту депутата Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, складеного 08 жовтня 2018 року, дитина - ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із батьком, дідусем і бабусею з 2008 року. Мати з 2008 року не проживає разом з дитиною, виїхала до міста Києва. Дитина знаходиться на утриманні батька.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 766 від 22 серпня 2018 року державного реєстратора відділу державної реєстрації Виконавчого комітету Мереф»янської міської ради , ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 67.

Згоди між сторонами щодо утримання малолітньої дитини в позасудовому порядку не досягнуто.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу вимог статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, вказавши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлена можливості працювати, даних про наявність на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини.

Згідно ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позовна заява про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини подана до суду 02 жовтня 2018 року.

Отже, виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для найкращого забезпечення інтересів дитини щодо її розвитку, освіти та навчання, враховуючи обовязок батьків, щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття та визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) відповідача , але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2018 року і до досягання дитиною повноліття.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку з чим з ОСОБА_2 за вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 206, 247, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця, починаючи з 02 жовтня 2018 року і до досягання дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 768 гривень 40 копійок в дохід держави .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП-, паспорт громадянина України МН 053724, виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 02.06.2001р.,

відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП- НОМЕР_1, паспорт громадянина України МТ 369108, виданий Комінтернівським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, 29.11.2014 р.

Суддя Я. А. Шинкарчук