Справа № 183/781/19
№ 2/183/1895/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Городецького Д. І.,

секретаря судового засідання - Спіциної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого позивачі посилались на те, що вони разом з відповідачем ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності від 26 грудня 2006 року, є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2.25 січня 2019 року на підставі договору зміни виду права спільної власності із спільної сумісної власності на спільну часткову з однозначним визначенням розміру часток у праві спільної часткової власності було визначено частки співвласників рівними, а саме по 1/3 частині вищезазначеного нерухомого майна. 25 січня 2019 року відповідач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу відчужив належну йому 1/3 частину квартири на користь брата ОСОБА_2 , одночасно втративши право користування нею, однак з реєстрації не знявся та фактично у ній не проживає понад установлені законом строки, житловим приміщенням не користується, не є його співвласником.

Позивачі посилалась також на те, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації їх прав як співвласників житла, у зв`язку з чим просили суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 18-19). 11 березня 2019 року позивачі усунули недоліки позовної заяви (а.с. 21, 22). Ухвалою суду від 25 березня 2019 року було відкрите провадження у справі (а.с. 25-26).

У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивачі позовні вимоги підтримують, а відповідач їх визнає (а.с. 48, 49, 50).

У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Судом установлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 грудня 2006 року ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 7), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" № 13089481 від 27 грудня 2006 року, наданим суду у засвідченій позивачами копії (а.с. 8).

Договором зміни виду права спільної власності із спільної сумісної на спільну часткову з одночасним визначенням розміру часток у праві спільної часткової власності від 25 січня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О. В., зареєстрованим в реєстрі за № 112 та наданим суду у засвідченій позивачами копії, визначено, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 є рівними, а саме по 1/3 частині кожному (а.с. 5).

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 належну йому 1/3 частку вищезазначеної квартири, про що між ними укладено відповідний договір купівлі-продажу від 25 січня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бака О. В., зареєстрований в реєстрі за № 113 (а.с. 11-12). Таким чином позивачу ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка вищезазначеної квартири, а власником іншої 2/3 частки є позивач ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не знявся з реєстраційного обліку в спірному жилому приміщенні, зареєстрований в квартирі з 19 жовтня 1993 року до теперішнього часу (а.с. 13, 24).

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно)і яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають право вимагати усунення порушень їх прав, як співвласників нерухомого майна.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Право користування спірним жилим приміщенням у ОСОБА_3 було похідним від його права часткової власності на квартиру, він, як співвласник квартири, у відповідності до ст. 150 Ж України, мав право користуватися нею для особистого проживання і проживання членів його сім`ї.

Розпорядившись належною частиною нерухомого майна (продавши частку квартири ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 втратив право власності на неї, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, в зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими і відповідач повинен бути визнаний таким. що втратив право користування спірним житлом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 768,40 грн.

В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 вересня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький