Справа № 417/7171/19
Провадження № 22-ц/810/617/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря Сінько А.І.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року, ухваленого Марківським районним судом у складі: судді Рукас О.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

17 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.2-4).

Позовні вимоги мотивовані тим, що помер ОСОБА_3 батько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок: 55148 кв.м розташована в межах Марківської селищної ради (пай 149) кадастровий номер :12:004:0027 та 7808 кв.м. розташована в межах Марківської селищної ради (пай 154) кадастровий номер 442255100:1:004:0027. Позивач просив визначити йому додатковий строк для подання до Марківської ДНК заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Як на підставу поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилається на хворобу яка завадила йому вчасно звернутись до нотаріуса.

Посилаючись на вказані обставини, вважав, що він з поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому, уточнивши позовні вимоги, просив суд визначити додатковий строк 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог. Хворобливий стан позивача не аргументовано, тому вважати поважною причиною пропуску строку немає підстав. Також судом першої інстанції було досліджено аудіозапис судового засідання по справі № 417/5882/18 ( хвилина 23 звукозапису) (а.с. 38), де ОСОБА_1 підтверджує, що йому необхідно в шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в зв`язку з чим він її і не подав. Тобто суд першої інстанції дійшов висновку, що причиною пропуску строку була не хвороба, а юридична необізнаність позивача.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення її позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не врахував, що з 19.12.2017 року по 18.06.2018 року позивач перебував на лікуванні у лікаря-психіатра Марківського РТМО. Позивач зазначив, що ним було невірно вказано відповідача по справі, тому рішенням від 18.12.2018 року по справі №417/5882/18 йому було відмовлено в задоволенні позову. Також рішенням суду від 18.12.2018 року встановлено, що строк для прийняття спадщини був пропущений позивачем з поважних причин, адже на момент спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори позивач перебував на лікуванні у лікаря-психіатра та приймав ліки, що загальмовують швидкість реакції.

В січні 2019 року позивач повторно звернувся до суду з аналогічною позовною заявою, в якій позивач просив суд надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в зв`язку з пропущенням такого строку з поважної причини, а саме через хворобу, яку було встановлено та доведено попереднім рішенням суду. В позові позивач опирався на ч.4 ст. 82 ЦПК України ( не підлягають доказуванню обставин, які раніше були встановлені судом по цивільній справі, рішення якої набрало законної сили, якщо бере участь та сама особа, стосовно якої встановлені ці обставини) та незначний часовий проміжок між закінченням строку для прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення моїх вимог (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду (Справа №681/203/1-ц) .

На думку апелянта рішенням суду першої інстанції від 11.06.2019 йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог у зв`язку з правовою необізнаністю позивача, однак апелянт звертає увагу суду на ту обставину, що в новому позові він посилається на факт, того, що він перебував на лікуванні у лікаря-психіатра, що унеможливлює подання такої заяви незалежно від його правової обізнаності, так як апелянт приймав ліки, що загальмовують швидкість реакції, що раніше було встановлено в суді.

Апелянт вважає дивним, що суд ігноруючи встановлені раніше обставини, приходить до нового висновку про правову необізнаність позивача та виносить рішення, яке порушує права ОСОБА_1 на спадкування за законом. Також апелянт вважає, що суд першої інстанції повинен був врахувати той факт, що лікування у психіатра та прийняття ліків було перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини незалежно від його юридичної необізнаності. Надання додаткового строку мало розглядатися, як виключний порядок поновлення прав ОСОБА_1 , як спадкоємця, який дійсно не мав можливості прийняти спадщину.

У висновку апеляційної скарги апелянтом зазначено, що суд першої інстанції при винесенні рішення повторно, прийшов до висновків які суперечать один одному, що порушує його право на спадкування

Доводи інших учасників справи

18.09.2019 року електронною поштою на адресу Луганського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_4 , в якому зазначено, що в апеляційній скарзі позивач взагалі не зазначив, які норми матеріального чи процесуального права були порушені судом першої інстанції при ухваленні судового рішення. Зі змісту апеляційної скарги навіть не вбачається, яким процесуальним кодексом керувався позивач при оформленні даної апеляційної скарги, тобто, вона не відповідає формі та змісту, визначеним в ст. 356 ЦПК України. В апеляційній скарзі позивач обґрунтовує свої вимоги обставинами, які були встановлені в ході розгляду цивільної справи № 417/5882/18 та посилається на висновки Марківського районного суду, викладені в рішенні від 18.12.2018 року. Тобто, вважає, що в даному випадку суд першої інстанції повинен був керуватися нормою процесуального права визначеною ч. 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Посилання позивача на те, що по справам №417/5882/18 та 417/7171/19 брали участь одні й ті самі особи є не коректним, оскільки позивач шляхом введення суду в оману, а саме - пред`явлення позову до Марківської селищної ради, намагався поновити собі строк для прийняття спадщини, завідомо знаючи про те, що спадщину вже прийняв ОСОБА_2 та не повідомив про це суд. Саме випадково дізнавшись про існування зазначеної цивільної справи ОСОБА_2 самостійно вступив у справу як третя особа, що не заявляє самостійних вимог. Тобто, хоча й позивач по справам № 417/5882/18 та 417/7171/19 є однією особою, але відповідачі є різними і цивільна справа № 417/7171/19 повинна розглядатись на основі змагальності сторін, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України. Аналізуючи рішення Марківського районного суду від 18.12.2018 року по справі № 417/5882/18 можливо зробити висновок про те, що судом не надавалась правова оцінка обставин та причин пропуску позивачем ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки позов був пред`явлений до неналежного відповідача і саме з цих підстав судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім того частиною 7 статті 82 ЦПК України передбачено, що правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Тобто, висновки суду при розгляді цивільної справи № 417/5882/18 не є обов`язковим при розгляді зазначеної цивільної справи і позивач ОСОБА_1 повинен був довести ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх вимог. В ході розгляду зазначеної цивільної справи позивач не надав жодного доказу, який би підтверджував його доводи щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини. В ході судового розгляду цивільної справи №417/5882/18, на рішення по якій посилається позивач як на доказ, було встановлено, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини була юридична необізнаність ОСОБА_1 , щодо строку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Як пояснив ОСОБА_1 під час судового засідання, що підтверджується звукозаписом, він не знав про те, що йому необхідно в шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в зв`язку з чим він її не подав. Тобто, причиною пропуску строку була не хвороба, а юридична необізнаність позивача. Намагання позивача ОСОБА_1 перекрутити фактичні обставини справи шляхом безпідставних тверджень щодо гальмування в нього швидкості реакції є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи, оскільки допитані по справі свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснювали його активне пересування та керування транспортним засобом, що не перешкоджало йому неодноразово проходити неподалік нотаріальної контори та подати заяву на прийняття спадщини.

Позиція апеляційного суду

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які з`явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів приймає до уваги попереднє рішення Марківського районного суду Луганської області від 18 грудня 2018 року, в якому зазначається, що під час судового засідання було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка є лікарям-психіатром Марківського РТМО та під час допиту в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 з 19.12.2017 року по 18 червня 2018 року знаходився на лікуванні.

В судовому засіданні 15 жовтня 2019 року колегією суддів було винесено ухвалу про витребування інформації у Марківський державній нотаріальній конторі на підставі абзацу 3 п. 24 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадщину" при розгляді справ про визнання додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

24 жовтня 2019 року на електронну адресу Луганського апеляційного суду надійшло повідомлення від завідувача Марківської державної нотаріальної контори , в якому останній повідомив, що 21.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до Марківської ДНК з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 . 17.09.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Марківської ДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , а також ОСОБА_2 видано Марківською ДНК свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 від 17.09.2019 року.

Доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі стосуються оскарження попереднього рішення суду першої інстанції.

Суд розглянув підстави позову, які не були заявлені при повторному зверненні, а саме правову необізнаність ( а.с. 2-4) та не звернув увагу на тотожність позовів прийняв нове рішення.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням ч.2 ст.376 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Судом першої інстанції вказані обставини враховані не були, а тому судова колегія вважає, що суд першої інстанції не роглянув при повторному судовому розгляді причину поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори як хворобу позивача (а.с.2-4) а розглянув причину яка не була визначена в позові , а саме юридичну необізнаність (а.с.73) , у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню та закриттю провадження в силу ст.255 ЦПК України .

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішені по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Судом було витребувано з Марківської ДНК інформацію щодо звернення до ДНК з заявами про прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_3 . Згідно відповіді Марківської ДНК - після померлого ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_2 . Зазначене свідчить про наявність підстав для захисту своїх прав для позивача як для оскарження рішення так і для звернення до суду з вимогами до відповідних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя : В.В. Кострицький

Судді :

М.В. Назарова

О.Ю. Карташов