КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/4366/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Грунського Володимира Олеговича на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Дубановської І.Д. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Желтоухової Жанни Сергіївни, про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженніБілоцерківського міськрайонного суду Київської областіперебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук Світлани Василівни, державного реєстратора комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Желтоухової Жанни Сергіївни, про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, а також заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матющівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Посилається на те, що спір виник у зв'язку з недобросовісними діями власника земельної ділянки, що першочергово була передана в оренду позивачу, недобросовісними діями Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», а також державних реєстраторів, які здійснили державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно із порушенням вимог чинного законодавства. Здійснення поділу земельної ділянки, яка є предметом даного спору та проведення в подальшому подібних або будь-яких інших реєстраційних дій із цією земельною ділянкою унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення судом позову та поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2018 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - Грунський Володимир Олегович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову в повному обсязі. Вжити заходи забезпечення позову ТОВ Агрофірма «Матюші» у даній справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, а також заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Посилається на те, що підставою для звернення до суду з позовом було порушення прав позивача як законного орендаря земельної ділянки, оскільки підстав для розірвання укладеного з позивачем договору оренди у відповідача ОСОБА_3 не було і строк дії такого договору не закінчився, договір не був визнаний судом недійсним. За наявності дійсного договору оренди з позивачем ОСОБА_3 не мав права передавати спірну земельну ділянку в оренду іншій особі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод», а державний реєстратор не мав правових підстав проводити державну реєстрацію припинення права оренди позивача на земельну ділянку та державну реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Позивачу стало відомо про вчинення з боку власника земельної ділянки та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» незаконних дій, спрямованих на здійснення поділу земельної ділянки, в результаті якого будуть скасовані записи про державну реєстрацію старих земельних ділянок, їх кадастрові номери, а також будуть сформовані нові земельні ділянки із новими кадастровими номерами. Тобто, об'єкт оренди, право користування яким намагається захистити позивач може просто припинити існування в тому стані, в якому він існував на момент виникнення спору. Суд не прийняв до уваги вказані обставини та самоусунувся від встановлення реальної загрози настання обставин, які можуть унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення даного позову. Заявлені вимоги про забезпечення позову прямо пов'язані із предметом позову і у повній мірі відповідають критерію адекватності, оскільки якщо земельна ділянка припинить існування у тому вигляді, в якому вона існувала на момент виникнення спірних правовідносин, тобто об'єкт оренди зміниться, позивач буде змушений звертатися з новими позовними вимогами для захисту своїх порушених прав. Зазначені заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки їх вжиття буде мати наслідком лише збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що позовні вимоги стосуються права користування земельною ділянкою на підставі укладених цивільно - правових договорів, а не переходу права власності на земельну ділянку. Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач порушують право ОСОБА_3 на володіння та розпорядження своїм правом. ОСОБА_3 під час розірвання договору оренди землі з позивачем та укладенням договору оренди землі із ТДВ «Шамраївський цукровий завод» діяв відповідно до вимог чинного законодавства. Отримавши повідомлення про розірвання договору оренди землі, позивач не вчинив дії направлені на досудове врегулювання спору - складення Акту взаємних розрахунків за договором або заперечень щодо розірвання договору, а звернувся з позовною заявою до суду. У своїй заяві позивач зазначив, що в процесі розгляду справи судом, йому стало відомо про вчинення з боку фізичних осіб - власників земельних ділянок та ДТВ «Шамраївський цукровий завод» незаконних дій, спрямованих на унеможливлення виконання судового рішення у справі у разі задоволення позовних вимог, однак жодного доказу на підтвердження вказаних фактів не надав. В період з моменту відкриття провадження у справі - з 30 жовтня 2018 року по 21 грудня 2018 року ОСОБА_3 не звертався до відділу Держгеокадастру із заявою про поділ своєї земельної ділянки, також відсутні звернення до нового орендаря ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про повідомлення про поділ земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу відзиву на апеляційну скаргу не подали, в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, а також заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Посилається на те, що здійснення поділу земельної ділянки, яка є предметом даного спору та проведення в подальшому подібних або будь-яких інших реєстраційних дій із цією земельною ділянкою унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення судом позову та поновлення порушених прав позивача.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява не містить достатньо обґрунтованих обставин, які дають підстави стверджувати, що невжиття такого заходу забезпечення позову, який обраний заявником може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, враховуючи підстави та предмет позову, заявлені позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші» про визнання правочину недійсним неспівмірні з вимогами про накладення арешту на земельну ділянку та забороною Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Із змісту позовних вимог ТОВ Агрофірма «Матюші» вбачається, що між сторонами виник спір щодо укладеного між ОСОБА_3 та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, оскільки він укладений та зареєстрований до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» від 06.08.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив:

визнати недійсним вчинений ОСОБА_3 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди № б/н від 06.08.2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_3 за вих. № б/н від 26.12.2017 року;

скасувати рішення державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Янчук С.В. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39025754 від 28.12.2017 13:26:30;

визнати недійсним договір оренди землі № б/н від 29.12.2017 року, укладений між ОСОБА_3та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод»щодо земельної ділянки площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2;

скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Желтоухової Ж.С. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер: 39148066 від 10.01.2018 12:56:38;

стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Враховуючи, що 29.12.2017 року між ОСОБА_3 та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» було укладено та зареєстровано договір оренди земельної ділянки до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, що був укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» від 06.08.2014 року, колегія суддів вважає, що відповідачі не позбавлені можливості вчиняти дії щодо предмета спору, земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, зокрема, щодо розірвання оспорюваного договору оренди земельної ділянки від 29.12.2017 року, укладення нового договору та його реєстрації, здійснення поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 на декілька земельних ділянок, яким буде присвоєно нові кадастрові номери, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позовних вимог.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та поданої позивачем заяви про забезпечення позову належним чином не дослідив, не врахував наявність у відповідача реальної можливості до ухвалення рішення у справі розпорядитися майном на власний розсуд та дійшов помилкового висновку, що заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо необхідності забезпечення позову. Крім того, суд не врахував, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо,наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повністю відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії та заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору .

Оскільки, між сторонами виник спір щодо права оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області узгоджується із заявленими позовними вимогами та необхідність застосування такого заходу забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що його незастосування може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень ст.ст. 149-150 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» щодо необхідності вжиття вказаного виду забезпечення позову.

Крім того, такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області не порушує права ОСОБА_3, як власника земельної ділянки та Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», як орендаря земельної ділянки і є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області підлягає задоволенню.

В частині вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області заява задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Арешт майна, як вид забезпечення позову полягає у забороні вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи розпорядження майном.

Таким чином, накладення арешту на земельну ділянку, як вид забезпечення позову буде порушувати право користування земельною ділянкою, яка є предметом спірного договору оренди до вирішення спору по суті, що призведе до порушення прав, як власника земельної ділянки, так і прав орендарів та заподіяння їм матеріальних збитків .

При цьому, забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Враховуючи предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» є частково обґрунтованими, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» та забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Інші вимоги заяви про застосування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - ГрунськогоВолодимира Олеговича -

задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 грудня 2018 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» - задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб'єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 2,1402 га з кадастровим номером НОМЕР_2, що розташована в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_3.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», ідентифікаційний код 03755348.

Боржник: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Строк пред'явлення постанови до виконання три роки.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.