У х в а л а

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/10496/15-ц

провадження № 61-32311ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медведєва В.І. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, встановлення процентної частки у спадковому майні за заповітом, визнання права на майно за заповітом за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Медведєва В. І., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, встановлення процентної частки у спадковому майні за заповітом, визнання права на майно за заповітом. Позовні вимоги мотивувала тим, що разом з ОСОБА_6 проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з кінця 2010 року по день його смерті, тобто до кінця 2014 року, у квартирі АДРЕСА_1 , просила суд визнати майно, що придбане ними за вказаний період спільного проживання спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на майно та грошові кошти, а саме: на 1/2 частину автомобіля «Honda» 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; човен «Galaxy Galen 187 D 989» 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку; процентну частку у спадковому майні за заповітом від 06 грудня 2014 року у розмірі 95,42%, що еквівалентно сумі у розмірі 670 025 грн 99 коп.; право на спадщину за заповітом у розмірі 3/4 частини майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 та майнові права на нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_3 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року залишено без змін.

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , цивільну справу № 755/10496/15-ц витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Осіяну О. М.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення першої та апеляційної інстанцій до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина друга статті 436 ЦПК України).

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Наведені заявником доводи є непереконливими та не дають достатніх підстав для висновку про необхідність зупинення виконання судових рішень. Посилаючись на наявність у суді першої інстанції іншої цивільної справи між тими самими сторонами, заявник не зазначив у чому саме полягає необхідність зупинення виконання вказаних судових рішень та яким чином його права порушено або існує ймовірність їх порушення.

Оскільки оскаржуваними судовими рішеннями ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову,а такі судові рішення примусовому виконанню не підлягають у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення суду першої та ухвали апеляційної інстанцій слід відмовити.

Керуючись статтею 394, частиною другою статті 436 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішенняДніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара