Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1766/18
Провадження № 2-о/480/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Войнарівського М.М.

при секретарі Трифонової І.О.,

розглянувши 29 березня 2019 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1,заінтересована особа: Територіальна громада Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

20.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи своївимоги,зазначив, що згідно заповіту від 11 вересня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 все своє майно, що на день смерті належатиме йому та на яке він за законом матиме право, заповідав заявнику ОСОБА_1. ОСОБА_2 помер 20 жовтня 2017 року. 21 червня 2018 року заявником ОСОБА_1, було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку № 8 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Южна в селищі Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Петрівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області.21 червня 2018 року заявник звернувся до державного нотаріусу Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0107, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,61 га, розташовану в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, належну сину спадкодавця ОСОБА_3, який помер 13 вересня 2013 року, спадкоємцем якого був батько ОСОБА_2, який спадщину не прийняв та помер 20 жовтня 2017 року. Однак державний нотаріус відмовила йому у вчинені зазначеної нотаріальної дії, мотивуючи тим, що документально не підтверджено факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 Миколайовича.Оскільки у заявника відсутня можливість вирішення спору у позасудовому порядку, він просить встановити факт, прийняття ОСОБА_2, спадщини, яка відкрилася 13 вересня 2013 року після смерті свого сина ОСОБА_3, а семе: земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0107,з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,61 га, яка розташована в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

У судове засідання заявник не зявився, при цьому подав суду заяву, в якій вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі, також просив розглядати справу за його відсутності. Раніше у судовому засіданні заявник також підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, при цьому подав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі його представника,також зазначив,що проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши у судовому засіданні заявника, покази свідків:ОСОБА_4,ОСОБА_5 та ОСОБА_6, надані у судовому засіданні, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 був сином ОСОБА_2.(а.с.16)

13 вересня 2013 року ОСОБА_3 помер у віці 37 років. (а.с. 11).

За життя, ОСОБА_3 був виданий державний акт серії ЯГ № 614189 на право власності на земельну ділянку, площею 8,61га, що розташована в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 17).

20.10.2017року ОСОБА_2 помер у віці 77 років.(а.с.12)

Згідно заповіту від 11 вересня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 все своє майно, що на день його смерті належатиме йому та на яке він за законом матиме право, заповідав ОСОБА_1. (а.с.9)

21 червня 2018 року заявником ОСОБА_1, було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з житлового будинку № 8 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Южна в селищі Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області.(а.с.10)

З копії постанови державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7 від 21.06.2018року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, також слідує, що померлому ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0107, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,61 га, розташовану в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Відповідно до зазначеної копії постанови, спадкоємцем якого був його батько ОСОБА_2,який спадщину не прийняв.(а.с.8)

У зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_2 за оформленням спадщини, належне його сину ОСОБА_3,який помер 13.09.2013року, не звертався, державний нотаріус Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_7 винесла постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 20.10.2017 року, на земельну ділянку, належну ОСОБА_3, який помер 13.09.2013 року.

Разом з тим, незважаючи на відмову нотаріального органу у видачі заявникові свідоцтва про право на спадщину, суд виходить з такого.

Згідно з довідкою, виданою Петрівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 30.10.2018 року, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 20.10.2017 року, за життя проживав без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_3, який помер 13.09.2013року за адресою: вул. Южна,8 в с. Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 59).

Допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6 також підтвердили те, що ОСОБА_2, за життя постійно проживав без реєстрації разом зі своїм сином ОСОБА_3за адресою: вул.Южна,8, с.Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області та вів з ним спільне господарство. Також свідки вказували на те, що після смерті ОСОБА_3, саме його батько ОСОБА_2 залишився проживати у вказаному будинку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 після смерті сина ОСОБА_3 фактично вступив в управління та володіння майном, у тому числі, державного акту серії ЯГ № 614189 на право власності на земельну ділянку, площею 8,61га, що розташована в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Встановлення факту прийняття, за життя, ОСОБА_2, який помер 20.10.2017року, спадщини після смерті сина ОСОБА_3, який помер 13.09.2013 року, необхідно заявнику для оформлення свого спадкового права після смерті ОСОБА_2

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, заявник не може захистити своє спадкове право, тому воно підлягає захисту шляхом встановлення факту прийняття, за життя, ОСОБА_2, який помер 20.10.2017року, спадщини після смерті сина ОСОБА_3, який помер 13.09.2013 року.

Факт проживання підтверджується довідкою виданою Петрівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 30.10.2018 року,показами свідків та не заперечується зацікавленою особою.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 02.11.2018року підтверджується, що спадкова справа після смерті 13.09.2013 року ОСОБА_3- відсутня.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.З ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, 264, 265, п. 1) ч. 1 ст. 315, ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Територіальна громада Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської областіпро встановлення факту прийняття спадщини,- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 20.10.2017року, за життя, прийняв спадщину, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 8,61га, з кадастровим номером :01:000:0107, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,61 га, розташовану в межах території Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, після смерті сина ОСОБА_3, який помер 13.09.2013року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8

29.03.2019