Ухвала

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 235/5592/16

провадження № 61-4965ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Фіалка», подану представником Іващенко ІриноюОлександрівною, на постанову Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Малого приватного підприємства «Фіалка» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Малого приватного підприємства (далі - МПП) «Фіалка» про стягнення заборгованості за договором оренди землі, яка складається з: орендної плати за користування земельною ділянкою площею 6,6718 га за період 2014-2015 років за договором оренди землі у розмірі 7 497,78 грн, втрат від індексу інфляції в розмірі 5 197,50 грн, 3% річних у розмірі 655,00 грн, пені за несвоєчасно сплачену орендну плату у розмірі 7 967,29 грн, упущеної вигоди у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою площею 6,9771 га у розмірі 15 133,94 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, пені, індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 площею 6,6718 га скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до МПП «Фіалка» про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати, пені, індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 площею 6,6718 га задоволено частково. Стягнуто з МПП «Фіалка» на користь ОСОБА_2 заборгованість по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 площею 6,6718 га за період 2014-2015 років в сумі 7 421,42 грн; за період з 31 грудня 2014 року по 07 грудня 2016 року за порушення строків сплати орендної плати за 2014 рік пеню в сумі 5 349,85 грн, інфляційні втрати в сумі 4 351,31 грн та 3% річних в сумі 440,00 грн; за період з 31 грудня 2015 року по 07 грудня 2016 року за порушення строків сплати орендної плати за 2015 рік пеню в сумі 2 562,90 грн, інфляційні втрати в сумі 1 029,16 грн та 3% річних в сумі 213,00 грн, а всього 21 367,64 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У березні 2019 року МПП «Фіалка» через свого представника Іващенко І. О. звернулося до Верхового Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції про стягнення коштів у розмірі 21 367,64 грн, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в сумі 14 901,27 грн.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У відповідності до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн х 100 = 192 100,00 грн), а тому зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

У відповідності до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Малого приватного підприємства «Фіалка», поданою представником Іващенко Іриною Олександрівною, на постанову Донецького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Малого приватного підприємства «Фіалка» про стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов