Справа № 415/9738/18
Провадження № 2/415/510/19
"21" березня 2019 р. м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області
в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину. Подружні стосунки між сторонами були припинені через втрату взаєморозуміння. На примирення не згоден. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач, ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримав.
Відповідач, ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Заперечень на позов ним надано не було.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши докази у справі суд встановив:
З свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 117497 виданого 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 02 жовтня 2010 року, про що зроблено відповідний актовий запис №460, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.
З копії свідоцтва про народження серії І-ЕД №203158 виданого 22 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, що сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Неповнолітня дитина залишається проживати разом із позивачем.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 263,265,268,273,280,354 ЦПК України , суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 02 жовтня 2010 року Відділом державної актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 460 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Луганському апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.Ю.Луньова