КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1749/2019
УХВАЛА

18 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,

суддів Шкоріної О.І., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Низенка Вадима Юрійовича про призначення комісійної експертизи у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсними патентів України на промислові зразки та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

В червні 2016 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про:

- визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 27 квітня 2015 року;

- визнання недійсним патенту України НОМЕР_4 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" від 27 квітня 2015 року;

- визнання недійсним патенту України НОМЕР_3 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 27 квітня 2015 року;

- зобов"язати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести до державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсними патентів України НОМЕР_1, НОМЕР_4, НОМЕР_3 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є власником цих патентів, заявки на які були подані 05 серпня 2014 року.

На думку позивача, промислові зразки, які охороняються цими патентами, не відповідають умовам патентоспроможності, оскільки не мають ознак новизни, а наявність правової охорони порушує його права.

Вказує, що на момент подання заявок, сукупність суттєвих ознак зразків була загальнодоступна з відкритих джерел інформації, зокрема з ДСТУ Б В2.2-35:2013 "Намогильні споруди та склепи. Загальні технічні вимоги", затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 січня 2013 року №17, які містять визначення та зображення. До цього також діяли інші нормативно-правові акти.

ФОП ОСОБА_4 вказує, що з 01 березня 2012 року він проводить господарську діяльність, пов"язану з виробництвом та експортом виробів з природного каменю, а саме виготовляє плити надгробні, квітники, постаменти, а наявність патентів призведе до отримання ним від власника цих патентів дозволу на продовження своєї діяльності.

РішеннямСолом"янського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено:

Визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_1 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 27 квітня 2015 року.

Визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_2 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" від 27 квітня 2015 року.

Визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_3 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 27 квітня 2015 року.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання недійсними повністю патенту України НОМЕР_1 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 27 квітня 2015 року, патенту України НОМЕР_2 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" від 27 квітня 2015 року, патенту України НОМЕР_3 на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3" від 27 квітня 2015 року та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність"

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 6201 грн. та витрати за проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності в сумі 15623,20 грн.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В суді апеляційної інстанції 18 лютого 2019 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Низенко В.Ю. подано клопотання про призначення комісійної експертизи, на вирішення якої просить поставити питання:

1. чи можна вважати, що сукупність суттєвих ознак промислових зразків за оспорюваними патентами України стала загальнодоступною у світі до дати подання заявок до Державної служби інтелектуальної власності України, тобто до 05 серпня 2014 року, відповідно до матеріалів справи?

2. чи спростовують критерії новизни промислових зразків за оспорюваними патентами України до дати подання заявок до Державної служби інтелектуальної власності України, тобто до 05 серпня 2014 року, відомості, які містяться в матеріалах справи?

Необхідність у проведенні експертизи обґрунтовує тим, що наявний у справі висновок експерта не відповідає вимогам, які регулюють порядок проведення експертиз, та висновок не дає обґрунтованих відповідей.

Проведення експертизи просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат Низенко В.Ю., а також представник відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України Запорожець Л.Г. клопотання підтримали.

Представник позивача адвокат Соболівський А.М. проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що висновок експерта є повним, обґрунтованим та правильним, а подачу клопотання про призначення комісійної експертизи в суді апеляційної інстанції вважає зловживанням процесуальними правами, оскільки в суді першої інстанції таких клопотань заявлено не було.

Обговоривши заявлене клопотання про призначення комісійної експертизи, колегія суддів дійшла висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно із ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів.

Відповідно до положень ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Матеріали справи містять Висновок експерта за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 січня 2018 року №14005/16-53, складений відповідно до ухвали суду від 10 серпня 2016 року.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не порушувалось питання про призначення повторної або комісійної експертизи, хоча відповідач не був обмежений у праві надати докази на підтвердження своїх заперечень.

Оскаржуючи ухвалене судове рішення, в апеляційній скаржник також не порушує питання щодо призначення експертизи, яке мало б містити відомості про поважність причин не подання такого клопотання до суду першої інстанції та підлягало б вирішенню на стадії забезпечення апеляційного розгляду справи.

Клопотання про призначення комплексної експертизи подано в суді апеляційної інстанції представником відповідача адвокатом Низенко В.Ю. після надання учасниками справи пояснень та не містить обґрунтувань неможливості звернення із таким клопотанням у порядку, визначеному цивільним процесуальним кодексом.

Згідно із ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Отже суд апеляційної інстанції, керуючись наведеним вище, не убачає виняткових причин для задоволення клопотання представника відповідача про призначення у справі судової комісійної експертизи.

Керуючись ст.ст. 76, 83, 103 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Низенко Вадима Юрійовича про призначення судової комплексної експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, скарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.І. Шкоріна

В.В. Соколова