Справа № 265/2803/18
Провадження № 2-ві/265/7/19
У Х В А Л А

26 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

за участю секретаря - Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мельник Ірини Геннадіївни, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2018 року позивач ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 13 квітня 2018 року було відкрито провадження по вказаній справі.

25 березня 2019 року, усною заявою, відповідачки ОСОБА_1, яка була підтримана її представником ОСОБА_4 заявлено відвід судді Мельник І.Г. у справі № 265/2803/18 з посиланням на те, що головуючий суддя прямо зацікавлена в результатах розгляду вказаної цивільної справи на користь позивача. Того ж самого дня, до канцелярії суду відповідачкою було подано письмове клопотання про відвід судді, в якому ставить під сумнів безсторонність судді та посилається на упередження ставлення до неї, як відповідачки по справі, та яке полягає в упередженості судді щодо відмови в задоволенні її клопотань про витребування доказів, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті, і що на її думку свідчить про зацікавленість судді в результатах розгляду вказаної цивільної справи на користь позивача.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Мельник І.Г., заяву ОСОБА_1 про відвід судді, передано до судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеного у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви про відвід судді, матеріали цивільної справи, вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без виклику учасників справи. Крім того, суд вважає, що наведені в усній заяві та письмовому клопотанні обставини та обґрунтування, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість та нездатність головуючої судді Мельник І.Г. провести розгляд справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 7,8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідачка ОСОБА_1 в своєї усній заяві та письмовому клопотанні про відвід судді посилається на те, що суддя Мельник І.Г., відмовляючи їй в задоволенні клопотань порушує норми процесуального права, що свідчить про пряму заінтересованість судді у результатах розгляду справи на користь відповідача у справі та її упередженність.

Суд, розглядаючи зазначене питання опирається на позицію висловлену в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в п. 28-32 Рішення від 15.07.2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43). У контексті об'єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», від 7 серпня 1996 року, п. 58 )

Крім того, ч. 4 ст. 36 ЦПК України чітко встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заява про відвід судді Мельник І.Г. мотивована суб'єктивним ставленням заявника до рішень головуючого, які, як вважає сторона заявника, полягають в упередженому ставленні судді при розгляді справи.

Оскільки, суб'єктивна думка заявниці ОСОБА_1 про порушення суддею норм процесуального права не є підставою для відводу судді, доводи заяви не свідчать про пряму заінтересованість судді у результатах розгляду справи, а відтак підстав для задоволення заяви про відвід суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мельник Ірини Геннадіївни, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Свої заперечення на ухвалу, відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, сторони можуть включити до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 26 березня 2019 року.

Суддя