КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/10815/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5085/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Андрейчука Т.В., по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фещенко Ірини Ігорівни, боржник ОСОБА_4, -

в с т а н о в и в :

23 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій зазначила, що 24 липня 2000 року Мінським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист по справі № 2-2858/2000 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 липня 2000 року до її повноліття, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Фещенко І.І. було винесено постанову від 12 квітня 2018 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, а 11 травня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 23 травня 2018 року представник стягувача помітила в матеріалах виконавчого провадження постанову про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яка не була направлена стягувачу аліментів. Підставою для скасування зазначеної постанови була скарга боржника по аліментах ОСОБА_4 від 16 травня 2018 року, в якій він зазначив, що єдиним законним джерелом отримання засобів для існування є робота на посаді директора ТОВ «МИДАГРУПП» і внаслідок встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами він позбавлений можливості виконувати обов'язки директора.

ОСОБА_1 вважала, що постанова про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник ОСОБА_4 займає посаду директора сімейного ТОВ «МИДАГРУПП», а не водія, і керування автомобілем не являється його основним законним джерелом засобів для існування, а також ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості оскарження боржником рішень, дій або бездіяльності державного виконавця до начальника відділу. Крім цього заявник вказувала, що підстави для закінчення виконавчого провадження були відсутні, оскільки у боржника ОСОБА_4 наявна заборгованість зі сплати аліментів, а кошти у розмірі 124677,28 грн., які були сплачені боржником в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів, є лише частиною боргу за підприємницьку діяльність. Відтак, на думку ОСОБА_1, дії державного виконавця спрямовані на невиконання рішення суду щодо нарахування заборгованості по аліментах з усіх видів доходів боржника та звільнення боржника від сплати такої заборгованості.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві скасувати постанову про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21 травня 2018 року. (т.3 а.с.56-62)

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Фещенко І.І. відмовлено. (т.7 а.с.199-203)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року, просила її скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначила, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доказів, які викладені на обґрунтування поданої скарги та дійшов помилкового висновку про відмову в її задоволенні. (т.8 а.с.66-72)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 подала письмову заяву з проханням розглянути справу без участі боржника та його представника.(т.8 а.с.59-61, 102-103, 107-111, 118-125)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві перебував виконавчий лист № 2-2858/2000 від 24 липня 2000 року виданий Мінським (Оболонським) районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14 липня 2000 року до її повноліття, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. (т.4 а.с.169-170)

Постановою головного державного виконавця Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. від 12 квітня 2018 року у виконавчому провадженні №25446930 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. (т.4 а.с.78-79)

Постановою головного державного виконавця Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. від 11 травня 2018 року виправлено описку у постанові від 12 квітня 2018 року. (т.4 а.с.23)

21 травня 2018 року головним державним виконавцем Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. винесено постанову, якою припинено тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 12 квітня 2018 року.(т.4 а.с.32-33)

Постановою головного державного виконавця Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. від 18 червня 2018 року виконавче провадження №25446930 за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва № 2-2858 виданим 06 квітня 2010 року закінчено у зв'язку із погашенням заборгованості у повному обсязі. (т.4 а.с.168)

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови), передбачено, щоза наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, частиною 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Оскаржувана постанова головного державного виконавця Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. від 21 травня 2018 року мотивована тим, що 16 травня 2018 року до відділу надійшла заява, згідно якої встановлено, що боржник приступив до виконання обов'язків на посаді директора ТОВ «МИДАГРУПП» і відповідно до посадової інструкції директора товариства за останнім закріплений службовий автомобіль, яким він зобов'язаний користуватися особисто для виконання посадових обов'язків. (т.4 а.с.32-33)

Так, за наявною в матеріалах справи довідкою регіонального сервісного центру МВС в м. Києві № 31/26-780аз від 22 листопада 2017 року повідомлено, що згідно даних бази автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 21 листопада 2017 року (на час перевірки) на реєстраційному обліку за ТОВ «МИДАГРУПП» перебуває автомобіль НОМЕР_1. (т.4 а.с.34)

Відповідно до наказу №22к від 22 березня 2018 року ОСОБА_4 приступив до виконання своїх обов'язків на посаді директораТОВ «МИДАГРУПП» з 22 березня 2018 року. (т.4 а.с.35)

Згідно посадової інструкції директора товариства, затвердженої директором ТОВ «МИДАГРУПП» ОСОБА_4 22 березня 2018 року, з метою оптимізації витрачання робочого часу, досягнення найвищих результатів ефективності в роботі та формування позитивного і успішного іміджу товариства, в усіх без виключення службових поїздках по м. Києву та Київській області директор товариства зобов'язаний особисто користуватися службовим легковим автотранспортним засобом товариства з нанесеним логотипом "МИДАГРУПП". При цьому такий транспортний засіб повинен бути матеріально закріплений виключно за директором товариства та керуватись ним особисто (п. 16 розділу ІІ Інструкції).

Директор товариства несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначенихчинним законодавствомУкраїни пропрацю. (п.1 розділуIV Інструкції). (т.4 а.с.36-37)

Зазначені обставини вказують на те, що з 22 березня 2018 року ОСОБА_4 під час виконання своїх обов'язків на посаді директора ТОВ «МИДАГРУПП» зобов'язаний особисто керувати транспортним засобом, а в разі невиконання зазначених посадових обов'язків щодо нього можуть бути застосовані дисциплінарні стягнення.

За таких обставин, головний державний виконавець Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. обґрунтовано виходила з наявності підстав передбачених ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

У поданій до районного суду скарзі ОСОБА_1 просила зобов'язати відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві скасувати Постанову про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21 травня 2018 року.

В суді першої інстанції скаржник не заявляла вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ФещенкоІ.І. при винесенні постанови про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 21 травня 2018 року.

При цьому, за роз'ясненнями, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК. Суд не має права зобов'язувати осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 28 березня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова