Справа №442/6242/18
Провадження №2/442/622/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

за участю позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить стягнути з останнього на її користь 6500 грн. майнової шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди, завданих внаслідок злочинних дій відповідача.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14.12.2017 року о 21.15 год. ОСОБА_3 увірвався в середину їх квартири № 67, у житловому будинку № 88, на вул. Самбірській, в м. Дрогобичі, Львівської області, та не промовивши ні слова вдарив її чоловіка у груди, від чого останній впав на підлогу. В той же час, вона, наблизившись до ОСОБА_3, також отримала один удар у шию, два удари в тулуб та падаючи на підлогу отримала забій ліктя. Почала кричати про допомогу та до ОСОБА_3, щоб той припинив свої дії, про що почули сусіди та жінка останнього, яка прийшла та забрала його. Після цього вона з чоловіком підвелися на ноги та викликали працівників поліції. В подальшому ОСОБА_3 повернувся до квартири, декілька разів копнув вхідні двері квартири і пішов геть. Вказує, що вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Також зазначає, що ОСОБА_3 спричинив їй матеріальну та моральну шкоду, пошкодив вхідні двері квартири, в якій вона проживає, в яких відповідно до акту № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей складеного комісією ОСББ «ЄС-88» відірвана дверна ручка, наявна вмятина, двері деформувалися, нижній замок не закривається, двері щільно не притягуються, через, що у квартиру йде холод, у звязку з чим вона була змушена купити нові двері до квартири, вартість яких становить 6500 грн. Крім цього, відповідач спричинив їй і моральну шкоду, оскільки в результаті його протиправних дій, у неї погіршився стан здоровя, через порушення сну вона змушена до цього часу вживати заспокійливі медичні препарати, які купує за власні кошти. На підставі наведеного, просить її позовні вимоги задовольнити.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою від 12.02.2019 року про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення від 19.11.2018 року ухвалене в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, пред'явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу - п'ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення (а.с. 59).

22.02.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та докази направлення такого позивачу (а.с. 62-67).

05.03.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, судове засідання відкладено у звязку з неотриманням відповідачем відповіді на відзив на 21.03.2019 року (а.с. 71-81).

13.03.2019 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив та докази направлення такого позивачу (а.с. 82-84).

Доводи учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив. Просить позов задоволити. Доповнила, що внаслідок дій відповідача було пошкоджено вхідні двері її квартири, зламано дверну ручку, двері деформовані, не закриваються щільно, про що вона давала пояснення під час розгляду кримінального провадження щодо відповідача. Зазначила, що наданий нею товарний чек не свідчить про придбання дверей, а лише підтверджує, що їх вартість становить 6500 грн. Крім цього, акт про пошкодження дверей був складений після події у зв'язку з тим, що вона є особою похилого віку, не знала про необхідність складення такого акту. Доказів про те, що двері несправні і не можуть використовуватись за призначенням у неї немає, як і немає доказів, що двері підлягають ремонту та його вартість. Вказала, що діями відповідача їй заподіяно моральної шкоди на суму 20000 грн., проте вона не заперечуватиме у випадку стягнення з відповідача заподіяної їй моральної шкоди, раніше визначеної судом у рішенні від 19.11.2018 року, тобто у розмірі 5000 грн.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнала, з підстав зазначеному у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Стислий виклад обставин встановлених судом.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.07.2018 року, встановлено, що 14.12.2017 року близько 21 год. 15 хв., ОСОБА_3, знаходячись в квартирі № 67, по вул. Самбірській, 88, в м. Дрогобичі Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин з своїми сусідами, які проживають у вищезгаданій квартирі, умисно наніс ОСОБА_2, один удар долонею правої руки в область шиї з лівого боку та один удар кулаком правої руки в область живота з лівого боку, внаслідок чого остання впала на спину, чим спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді саден на лівому лікті, лівій дельтовидній ділянці, синців на правій дельтовидній ділянці по передній її поверхні, лівій бічній ділянці живота, лівій дельтовидній ділянці по задній її поверхні, які згідно висновку експерта №663 від 18.12.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Внаслідок чого, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до Акту № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, складеного 24.02.2018 року комісією ОСББ «ЄС-88» вбачається, що дверна ручка дверей у вказаній квартирі повністю відірвана, в дверях наявна вмятина, двері деформувалися, погано закриваються, поверхня від ударів ногами пошкоджена, нижні замки не закривається, двері щільно не притягуються, через, що у квартиру йде холод. Зі слів ОСОБА_2 вищевказані пошкодження вхідних дверей спричинив ОСОБА_3 із застосуванням фізичної сили.

Згідно товарного чеку № 467 від 23.01.2018 року, виданого ОСОБА_2 вбачається, що загальна вартість броньованих дверей разом із їх монтажем становить 6500 грн.

Позиція суду.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилається на те, що згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.07.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказує, що під час конфлікту із відповідачем, останній пошкодив її вхідні двері, а саме відірвав ручку дверей, залишив вмятини на дверях, внаслідок чого двері деформувались та погано закриваються.

На підтвердження пошкодження дверей позивач долучає до матеріалів справи копію акту № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, складеного 24.02.2018 року комісією ОСББ «ЄС-88» та товарний чек № 467 від 23.01.2018 року, виданого ОСОБА_2 згідно якого загальна вартість броньованих дверей разом із їх монтажем становить 6500 грн.

Суд приймає до уваги посилання відповідача зазначені у відзиві та у запереченнях щодо неналежності доказів, зокрема щодо товарного чеку, оскільки товарним чеком є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований або заповнений вручну.

В той же час, як зазначила в судовому засіданні позивач ОСОБА_2, після конфлікту з відповідачем вона жодних дверей не купляла.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на той факт, що відповідачем ОСОБА_3 під час розгляду кримінального правопорушення, та його представником адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувався факт пошкодження відповідачем лише ручки дверей. Дані обставини також встановлені рішеннями судів першої та апеляційної інстанції.

Крім того, підлягають спростуванню доводи позивачки, щодо того, що акт № 1 про наявні пошкодження вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, складений лише 24.02.2018 року комісією ОСББ «ЄС-88» у звязку з тим, що після конфлікту і його наслідків, вона хворіла, внаслідок чого змушена була звертатись за допомогою до лікарів, втратила нормальний сон, позаяк такі не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується винною особою.

За розясненням, викладеним у пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Фірм цього, вимогами ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В той же час, позивачем ОСОБА_2 не подано жодних доказів і таких не встановлено в судовому засіданні, які б підтверджували реальну вартість пошкодженого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, в матеріалах справи також відсутні докази щодо неможливості відновлення пошкоджених дверей, їх подальша експлуатація, використання за призначенням, а також докази про те, що саме відповідачем ОСОБА_3 при обставинах події, яка мала місце 14.12.2017 року було пошкоджено не лише ручку дверей, а вхідні двері загалом.

Відтак, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди за недоведеністю.

Щодо позовної вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., слід зазначити наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При оцінці обґрунтованості вимог позивачки у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об'єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов»язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, як зазначено вище, вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018 року, який залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.07.2018 року, встановлено, що ОСОБА_3 14.12.2017 року умисно наніс ОСОБА_2, один удар долонею правої руки в область шиї з лівого боку та один удар кулаком правої руки в область живота з лівого боку, внаслідок чого остання впала на спину, чим спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді саден на лівому лікті, лівій дельтовидній ділянці, синців на правій дельтовидній ділянці по передній її поверхні, лівій бічній ділянці живота, лівій дельтовидній ділянці по задній її поверхні, які згідно висновку експерта №663 від 18.12.2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, факт нанесення відповідачем тілесних ушкоджень позивачу стверджується вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.04.2018.

Отже, заслуговують на уваги твердження позивачки ОСОБА_2, що сам факт нанесення їй тілесних ушкоджень пов'язаний із душевним болем, який завдано психологічному здоровю потерпілої, переживанням за своє здоровя, тривалий період його відновлення, зважаючи на вік, що безперечно завдало значну моральну шкоду й спричинило моральні страждання позивачці.

З огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілій компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Отже, задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що саме протиправними діями відповідача була завдана моральна шкода позивачеві ОСОБА_2, яка зазнала фізичних та моральних стражданнях внаслідок цих дій відповідача, які призвели до порушення її звичного режиму життя, вік потерпілої особи, глибокий та тривалий стрес, який вона пережила, страждання та переживання, принцип виваженості, розумності та справедливості та визначає, що відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., буде достатньою компенсацією позивачу за завдані їй фізичні та душевні страждання.

За наведеного вище, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо того, що діями останнього позивачу не заподіяно моральної шкоди.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог в частині стягнення моральної шкоди, слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79-80, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1177, 1192 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 (пять тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1921,00 гривень судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання АДРЕСА_3, місце реєстрації АДРЕСА_4.

Суддя Курус Р.І.