КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 373/681/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2022/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайоного суду Київської області від 24 листопада 2018 року у складі судді Керекези Я.І.,

у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк»), яке є правонаступником публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», що в свою чергу є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 15 жовтня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, між тим, зобов'язання за вказаним договором відповідач не виконує, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» виниклу заборгованість, у сумі 54462 грн. 71 коп., з яких: сума кредиту - 180 грн. 63 коп., відсотки за користування кредитом - 46245 грн. 05 коп., заборгованість за пенею - 5205 грн. 47 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 2581 грн. 56 коп.; а також судовий збір, в сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином.

Посилаючись на зазначене та те, що якщо суд не згоден із наданим позивачем розрахунком, то мав надати свій розрахунок, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити.

Справа неодноразово призначалася до розгляду в суді апеляційної інстанції, проте в судові засідання ОСОБА_1 не з'являвся, причини неявки суд не повідомляв. Виклик ОСОБА_1 в судове засідання на 25 березня 2019 року було здійснено шляхом направлення судової повістки за відомою у справі адресою його місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.105-108).

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача.

Колегія суддів, вислухавши представника АТ КБ «ПриватБанк», який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - серпень 2011 року (а.с.10).

Встановлено, що правонаступником прав і обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» було ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.19, 22).

Відповідно до наявних у справі доказів, АТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту у розмірі, передбаченому договором, що підтверджується копією виписки по особовому рахунку відповідача за період з 15 жовтня 2008 року по 28 лютого 2018 року, так як за нормами п.2 ч. 1 ст. 1046, ч. 2 ст. 1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей (а.с.40-43).

В матеріалах справи наявна довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 15 жовтня 2008 року (а.с.44).

В матеріалах справи не міститься доказів інформування АТ КБ «ПриватБанк» відповідача про зміну тарифів та інших умов обслуговування рахунків не менше ніж за 7 днів до введення змін, як це передбачено укладеним між ними кредитним договором, а саме, п.5.3. Адже, як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15 жовтня 2008 року, укладеного між сторонами, в період дії даного договору неодноразово збільшувалася процентна ставка (поточна і прострочена заборгованість).

Як убачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15 жовтня 2008 року, укладеного між сторонами, станом на 28 лютого 2018 року за наданим кредитом відбулися періодичні погашення, останнє - 09 серпня 2015 року та банком за період з 15 жовтня 2008 року по 01 січня 2013 року встановлений розмір ставки за користування кредитними коштами, у розмірі 36 %, по простроченій заборгованості - 72 %; за період з 01 січня 2013 року по 01 вересня 2014 року розмір ставки по поточній та простроченій заборгованості змінено на 30,00 %; за період з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року розмір ставки збільшено до 34,8 %; за період з 01 квітня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно розмір ставки становить 43,2 %.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору банком нараховано заборгованість за кредитом в розмірі 180 грн. 63 коп., заборгованість по процентам - 46245 грн. 05 коп., нарахована пеня - 5205 грн. 47 коп., заборгованість по штрафам - 250 грн. (фіксована частина) та 2581 грн. 56 коп. (процентна складова), а всього - 54462 грн. 71 коп. (а.с.34-39).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, враховуючи наступне.

У частинах 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Матеріалами справи підтверджено існування договірних відносин між сторонами.

Згідно положень ст.ст. 634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання виконав, зворотне відповідачем не спростовано, боржник ж у свою чергу порушив визначені договором зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість, а дані долученої до справи виписки по рахунку свідчать про те, що за наданим кредитом відбулися періодичні погашення, останнє - 09 серпня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Між тим, районний суд, в порушення положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України не вжив заходів щодо ефективного розгляду справи й фактично заявлений спір не знайшов свого вирішення.

Відповідно до матеріалів справи, боржником факт отримання платіжної картки, грошових коштів не оспорюється, як і не спростовується факт користування отриманими в кредит коштами.

Визнаючи долучений до справи розрахунок заборгованості таким, що з його змісту неможливо перевірити правильність нарахованих сум, районний суд залишив поза увагою правову позицію Верховного Суду України у справі №755/7704/15ц, за якою визнаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції зобов'язаний належним чином дослідити наданий стороною доказ, перевірити його, оцінити за сукупності та взаємозв'язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди повністю або частково, зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок.

При цьому, районний суд також не звернув увагу, що відповідачем не надано власного розрахунку з обґрунтуванням його правильності та повноти, як того вимагає цивільно-процесуальне законодавство.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність рішення суду про відсутність підстав до стягнення заборгованості за недоведеністю.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, утворилася заборгованість за кредитом, яка згідно даних долученого розрахунку станом на 28 червня 2013 року становить 180 грн. 63 коп. (а.с.37-39).

Відповідно до розділу 6 укладеного договору відповідач, як клієнт, був зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію згідно умов договору.

Крім того, пунктом 6.6 передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань по договору, клієнт зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку.

Згідно з п.5.3 договору банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. За умовами п.4.9 банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Приват24 виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень.

Між тим, у справі не міститься доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про зміну тарифів.

Наявність в матеріалах справи лише копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта без доказів направлення її відповідачу або доказів отримання її відповідачем не може бути належним доказом виконання банком п.5.3 договору.

Отже, остільки зміна умов кредитного договору в частині нарахування процентів за користування кредитом була здійснена позивачем в односторонньому порядку без згоди відповідача, як позичальника, без належного інформування, передбаченого п. 4.9 кредитного договору, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з боржника відсотків за несвоєчасне виконання зобов'язань, виходячи з розміру, визначеного умовами договору - 36%.

Отже, при наявності доказів виникнення заборгованості по тілу кредиту з 28 червня 2013 року, заборгованість боржника по відсотках за користування кредитними коштами становить 260 грн. 32 коп.

За умовами укладеного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Штраф враховується на окремому рахунку і підлягає сплаті в першу чергу.

З урахуванням викладеного, сума штрафу, що підлягає стягненню з боржника, становить 523и грн. (250грн. фіксована частина та 273 грн. - процентна складова)

Крім того, такими, що не підлягають задоволенню є позовні вимоги в частині стягнення пені, остільки відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів убачає у вимогах про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені подвійну цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені за невиконання грошового зобов'язання.

За таких обставин, на підставі доказів, які містяться у справі у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення районного суду, як постановленого з порушенням норм процесуального й матеріального права і ухвалення по справі нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 180 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом, 260 грн. 32 коп. заборгованості за відсотками, штраф за невиконання грошового зобов'язання, у сумі 523 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 1762 грн.

У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайоного суду Київської області від 24 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 180 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом, 260 грн. 32 коп. заборгованості за відсотками, штраф за невиконання грошового зобов'язання, у сумі 523 грн., а також витрати, пов'язані з оплатою судового збору, в сумі 1762 грн.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 березня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: