Провадження № 2/628/10/19
Справа № 628/3003/17
20 березня 2019 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Гетьман Л.В.,
за участю секретаря Разєнкової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження у залі суду в м. Купянську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3, третя особа : служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області про виселення,
Позивач та його представник у судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просять його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Третя особа у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч.10 ст.130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку визначеному цим Кодексом.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
Згідно постанови про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 30.08.2017 р. № 45844221 в загальній сумі 111908.05 грн., ОСОБА_1 було передано в рахунок погашення заборгованості за виконавчий лист № 2-535/2010 від 21.12.2010 р. будинок за адресою : сел.Купянськ-Вузловий, вул. Приозерна, 49 Купянського району Харківської області (а.с.6).
Відповідно акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 30.08.2017 р. ОСОБА_1 видане свідоцтво про придбання нерухомого майна : будинку за адресою : сел. Купянськ-Вузловий, вул. Приозерна, 49 Купянського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія та номер 2377, виданий 20.12.2013 р. (а.с.7).
На підставі акту про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 30.08.2017 року, державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 було видано свідоцтво, зареєстровано в реєстрі за № 1-203 7, яким посвідчено право власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вулиця Приозерна, будинок 49 смт. Купянськ-Вузловий, м. Купянська, Харківської області (а.с.9).
Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2015 р. ОСОБА_2 належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу будинок з надвірними будівлями за адресою : Харківська область, Купянський район, с.Петропавлівка, вул. Шкільна, 7 (а.с.21)
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно ст. 391 ЦК України «Власник має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном».
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на без перешкод не користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 155 ЖК України передбачає жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадя, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків,установлених законодавством Союзу PCP і Української PCP.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Згідно ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі проживають в будинку позивача, без будь-яких на те правових підстав, вони не є членами його сімї чи родичами і перешкоджають йому користуватися та володіти його будинком, обмежуючи в реалізації права власності на вищевказаний будинок, що суперечить вимогам ч.1 ст. 321 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 78, 79, 89, 141, 264, 265, 280, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ст. 386, ст. 387, ст. 383, ст. 391 Цивільного кодексу України, ст. 109, ст. 116, ст. 155 Житлового кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_3, третя особа : служба у справах дітей Купянської міської ради Харківської області про виселення задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з незаконно займаного житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: вулиця Приозерна, будинок 49, смт. Купянськ- Вузловий, м. Купянська, Харківської області, без надання іншого житлового приміщення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обовязки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Купянський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення через Купянський міськрайонний суд Харківської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2019 року
Суддя Л.В. Гетьман