РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 640/14077/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 за позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 до закінчення останнім навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що нею, ОСОБА_1 , у зв`язку із вступом у шлюб, змінено прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . В шлюбі, укладеному 24.03.2001 р. між нею та відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкові від 18.03.2004 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкові від 04.03.2004 р. задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, та зобов`язано стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з 22 січня 2004 року до досягнення дитиною повноліття.

До повноліття спільного сина відповідач сплачував аліменти на його утримання за вищезазначеним рішенням.

ОСОБА_3 з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає з позивачем, та знаходиться на її повному утриманні. З 2001 р. вони разом мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, наказом Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого №557-С від 14 серпня 2018 року «Про зарахування на навчання» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю міжнародне право міжнародно-правового факультету Національного юридичного Університету імені Ярослава Мудрого за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб.

Між позивачем та Національним юридичним Університетом імені Ярослава Мудрого, укладено договір про надання освітніх послуг №41/7ф від 14.08.2018,, відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує освітні послуги в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого на денній формі строком навчання чотири роки за ступенем бакалавра за міжнародне право міжнародно-правового факультету за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб.

Розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі за весь строк навчання становить 110 000 грн. За кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 27 тис. 500 грн.

Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток.

На підставі викладеного позивач вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 14.08.2019 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та почато підготовче провадження по справі.

06.09.2019 р. до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , у якому він просить відмовити ОСОБА_1 в позові (а.с.26-28).

При цьому відповідач посилається на те, що він мешкає в невеликому місті, де дуже важко знайти високооплачувану роботу. Щомісячна заробітна плата відповідача в 2019 році складає 4315 грн. 56 коп., третину з якої він сплачував позивачу в якості аліментів. Інших доходів не має.

Просив відзначити, що згідно публічної інформації - декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме декларації позивача ОСОБА_1 від 13.03.2019 р. за звітній період - 2018 рік слідує, що позивач перебував (перебуває) на посаді прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області та розмір заробітної плати отриманий нею за основним місцем роботи за 2018 рік склав 371 557 грн.

Окрім того, згідно наданого позивачем договору про надання освітніх послуг слідує, що вартість освітньої послуги становить 27 500 грн. за календарний рік, тобто 2 291 грн. 67 коп. щомісячно. При цьому в своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина без будь якого обґрунтування. Зазначена сума більш ніж в два рази перевищує вартість навчання, та взагалі перевищує розмір щомісячної заробітної плати відповідача.

Приймаючи до уваги те, що фактично за об`єктивних обставин відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу і такої потреби на його думку не має, він просить відмовити у задоволенні позову.

17.09.2019 р. до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивач вказує, що відзив позивача на позовну заяву є необґрунтованим, вимоги, викладені у ньому, не відповідають чинному законодавству України.

Посилається на норми законодавста стосовно обов`язку обох батьків утримувати дитину, а при посиланні на заробітну плату позивача не враховує сплату обов`язкових податкових витрат.

Зазначила, також, що разом з повнолітнім сином ОСОБА_3 , який перебуває на її утриманні та на період навчання не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги, на утриманні позивача також перебуває її мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою похилого віку, пенсіонер та отримує мінімальну пенсію, встановлену пенсійним законодавством України.

Відповідачем у своєму відзиві взагалі не враховано такий факт, як сплата позивачем комунальних послуг. Так, станом на 01.09.2019 позивачем, сплачено комунальні послуги на двох зареєстрованих осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою мешкання: АДРЕСА_1 у розмірі 16808 грн. 97 коп.

Відзначила також, що в позовній заяві зазначено, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати не тільки вартість навчання, а й вартість підручників, проїзду до навчального закладу тощо, а також визначений законодавством України прожитковий мінімум на одну особу відповідної категорії.

Вважає, що відповідачем не доведено жодної обставини, яка могла б мати істотне значення при вирішенні судом питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , 2001 р.н. (а.с.36-40).

Відповідач скористався правом на подачу заперечень на відповідь на відзив, які до суду надійшли 30.09.2019 р.

ОСОБА_2 заперечує проти позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в повному обсязі заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими (а.с.55-57).

03.10.2019 р. до суду надійшла відповідь позивача на заперечення від 19.09.2019 р. (а.с.63-65).

У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про проведення судового розгляду без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить задовольнити, крім того надала суду довідку про доходи від 07.10.2019 р. з місця роботи (а.с.69).

Відповідач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду 04.09.2019 р. надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 (а.с.20).

Третя особа у судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні (а.с.71).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами заяви по суті справи, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 . зроблено відповідний запис за №2214, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , Батьками дитини записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

19.05.2004 р. в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №255 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , на підтвердження чого суду надано копію свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова від 19.05.2004 р. (а.с.6).

21.09.2017 р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.8).

Між ОСОБА_1 та Національним юридичним Університетом імені Ярослава Мудрого, укладено договір про надання освітніх послуг №41/7ф від 14.08.2018, відповідно до умов якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує освітні послуги в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого на денній формі строком навчання чотири роки за ступенем бакалавра за міжнародне право міжнародно-правового факультету за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб (а.с.9).

Розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі за весь строк навчання становить 110 000 (сто десять тисяч) гривень. За кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 27 тис. 500 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот гривень).

Замовник вносить плату за навчання у розмірі по 13 750 (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят ) гривень щосеместрово у наступний строк: не пізніше 01 вересня (за перший семестр відповідного навчального року) та 01 лютого за другий семестр відповідного навчального року).

Відповідно до ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язана забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно ст. 6 вказаної Конвенції кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держава забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст..199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина,які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідноі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд, приймаючи до уваги доводи відповідача щодо можливості сплати аліментів, враховуючи положення ст..199 СК України щодо можливості надання матеріальної допомоги, вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій формі в розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) гривень є достатнім та не буде порушувати майнові права відповідача.

При визначення суми аліментного платежу суд виходить із вартості навчання ОСОБА_3

Так, за кожен календарний рік окремо вартість освітньої послуги становить 27 тис. 500 грн., що є 2291,70 грн. на місяць та, відповідно, 1146 грн. на кожного з батьків, що на думку суду відповідає положенням ст..141, 199 СК України.

Доводи позивача стосовно необхідності врахування при визначенні розміру аліментів вартості підручників, проїзду до навчального закладу тощо, не знайшли підтверджень в ході розгляду справи.

Положеннями ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають задоволенню в сумі 1146 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 51, 129 Конституції України, ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 274, 275, ЦПК України, ст. 80, 84, 141, 150, 179, 180-182, 183, 191, 199 СК України, ст..3, 6, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 29.01.2019 р., орган, що видав 2317) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 виданий 24.10.2017р., орган, що видав 6313) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, у розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) гривень щомісячно, починаючи з 17.07.2019 р. і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 29.01.2019 р., орган, що видав 2317) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 виданий 24.10.2017р., орган, що видав 6313.

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України НОМЕР_6 виданий 29.01.2019 р., орган, що видав 2317.

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_8 виданий 04.12.2017р., орган, що видав 6313.

Повне судове рішення складено 28.10.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.