Справа № 463/6873/18 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3053/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м.Львів

Справа № 463/6873/18

Провадження № 22ц/811/3053/18

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Приколота Т.І.

судді Мікуш Ю.Р., Савуляк Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю Баірової Н.М., Максимишин І.Б.

розглянув апеляційну скаргу приватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Наталії Михайлівни

на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, постановлену у м.Львові 22 листопада 2018 року (суддя Шеремета Г.І.)

у справі

за поданнямприватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Н.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

встановив:

Приватний виконавець Львівського виконавчого округу Баірова Н.М. звернулася з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4 без вилучення паспортного документа до повного виконання зобов'язань по виконавчому листу №444/1544/14-ц. Подання мотивує тим, що у неї на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №444/1544/14-ц, виданий 26 вересня 2018 року Жовківським районним судом Львівської області на виконання рішення від 10 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором №KF50954 від 21 липня 2008 року в розмірі 355 112,04 євро, що еквівалентно 10 968 566,82 грн. по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі, також заборгованості по пені в розмірі 2 000 000грн. та 3654,00 грн. судового збору. Зазначає, що 24 жовтня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку разом з викликом про явку та надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду 25 жовтня 2018 року скеровано боржнику. 31 жовтня 2018 року повторно скеровано боржнику виклик про явку до приватного виконавця. Вказує, що рішення суду боржником не виконане, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання судового рішення. Заходів, спрямованих на виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів боржник не вживає.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні подання.

Ухвалу суду оскаржує приватний виконавець Львівського виконавчого округу Баірова Н.М. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення подання. Посилаючись на положення ст.ст.18,19 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що оскільки рішення суду по теперішній час боржником не виконане, то вказане свідчить про те, що боржник ухиляється від його виконання, жодних заходів спрямованих на виконання за рахунок належного йому майна і доходів не вживає. Зазначає, що 24 жовтня 2018 року боржнику був скерований виклик, за яким він зобов'язаний з'явитися до виконавця 31 жовтня 2018р. Вказує, що боржником надіслано 30 жовтня 2018 року пояснення про неможливість з'явитися за викликом, декларацію про доходи та майно ОСОБА_4 не надав, хоча був повідомлений про такий обов'язок. 31 жовтня 2018 року боржнику скерований повторний виклик, в якому повторно наголошено про його обов'язок подати декларацію про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Боржник не виконав свій обов'язок з подання декларації. Зазначає, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. З вищезазначего випливає об'єктивна неможливість підтвердити факт отримання боржником виклику від 31 жовтня 2018 року. Стверджує, що в постанові про відкриття виконавчого провадження, що надсилалась ОСОБА_4, вказаний ідентифікатор доступу до Автоматизованої системи виконавчого провадження, користуючись яким він має доступ до інформації про всі дії, що вчиняє виконавець в рамках виконавчого провадження. Зазначає, що виконавче провадження відкрите 24 жовтня 2018 року. На час винесення ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2018 року боржником не було вчинено жодної дії, спрямованої на погашення боргу.

4 лютого 2019 року представником боржника ОСОБА_4-ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу. У ньому зазначено, що вматеріалах подання приватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Н.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_4 відсутні докази отримання боржником повторного виклику приватного виконавця. У постанові про відкриття виконавчого провадження від 24 жовтня 2018 року відсутній ідентифікатор для доступу ВП № 57494945, що позбавляє боржника можливості бути обізнаним у проведенні виконавчих дій. Вважає, що Личаківським районним судом м. Львова при постановленні оскаржуваної ухвали досліджено всі належні і допустимі докази у їх сукупності та достатності, які спростовують безпідставні припущення приватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Н.М. про ухилення від виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року. 11 січня 2019 року ОСОБА_4 подано приватному виконавцю Львівського виконавчого округу Баіровій Н. М. декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи. 31 січня 2019 року боржником сплачено частину боргу, що підтверджується квитанцією № 0.0..1. 30 жовтня 2018 року боржником ОСОБА_4 повідомлено приватного виконавця про оскарження рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2018 року у справі № 444/1544/14-ц за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до нього про стягнення заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 10 листопада 2017 року вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором №KF50954 від 21 липня 2008 року в розмірі 355 112,04 євро, що еквівалентно 10 968 566,82 грн., що по курсу Національного банку України на день ухвалення рішення суду по справі, а також заборгованість по пені в розмірі 2 000 000 грн. та 3654,00 грн. судового збору..

На виконання цього рішення Жовківським районним судом Львівської області 26 вересня 2018 року видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Н.М. від 24 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження з приводу виконання вказаного вище рішення суду.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5).

Підставою для тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України щодо судової практики вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 1 лютого 2013 року, поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту подання, обґрунтованість та мотивованість звернення до суду із таким приватний виконавець обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2018 року ним було скеровано боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження разом з викликом про явку та надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду. 31 жовтня 2018 року виконавцем повторно скеровано боржнику виклик про явку до приватного виконавця. Вказані документи боржником отримані, однак рішення суду останнім не виконано, що свідчить про його ухилення від виконання.

Встановлено, що ОСОБА_4 на виклик до приватного виконавця 31 жовтня 2018 року не з»явився у зв'язку із перебуванням за межами м.Львова. Просив повторно здійснити виклик до приватного виконавця.

Документів на підтвердження факту отримання ОСОБА_4 виклику приватного виконавця від 31 жовтня 2018 року до матеріалів подання приватним виконавцем не долучено.

Зважаючи на вищенаведене суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про відсутність доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, у зв'язку з чим подане ним подання є передчасним та необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391, 441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Залишити ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу приватного виконавця Львівського виконавчого округу Баірової Наталії Михайлівни залишитибез задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 26 березня 2019 року.

Головуючий

Судді