Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

з участю секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Хмельницька, буд. 8, кадастровий номер :33:001:0047, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 04.10.2016 р.

Представник позивача у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що житловий будинок №8 по вул. Хмельницька у м. Лисичанську Луганської обл. належить позивачці на праві власності на підставі спадкового договору р.№625 від 11.06.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу.

Ѕ частина земельної ділянки кадастровий номер :33:001:0047, яка знаходиться під житловим будинком №8 по вул. Хмельницька у м. Лисичанську Луганської обл., належить позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом р.№3-97 від 21.04.2018 р. Інша Ѕ частина зазначеної земельної ділянки належить чоловіку позивачки ОСОБА_3, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку І-ЛГ №041333, виданого 03.11.1997 р., на підставі рішення міськвиконкому Лисичанської ради народних депутатів від 21.10.1997 р. №439 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 1600.

04 жовтня 2016 р. помер чоловік позивачки ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Хмельницька, буд. 8, кадастровий номер :33:001:0047.

Спадкоємцями на спадкове майно є позивачка дружина померлого та відповідач син померлого.

Відповідач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звертався, але не оформив її, оскільки між ним та позивачкою було досягнено згоди щодо відмови від своєї частки у спадщині у підгляді вигляді Ѕ частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Хмельницька, буд. 8, кадастровий номер :33:001:0047 на користь позивачки, але у звязку з необізнаністю відповідача до нотаріуса своєчасно не було подано заяви про відмову від своєї частки. Так, виявилось, що коли позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення земельної ділянки на себе, як спадкоємця за законом, нотаріус видав їй свідоцтво лише на Ѕ частини зазначеної земельної ділянки, мотивуючи даний факт тим, що відповідач в передбачений законом термін до шестимісячного строку не подав заяву про відмову від спадщини. Оформлювати спадщину відповідач не збирається, оскільки стверджує, що фактично відмовився від неї на користь позивачки.

Згідно ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1про визнання права власності в порядку спадкування про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,право власності на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Хмельницька, буд. 8, кадастровий номер :33:001:0047, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 04 жовтня 2016 р.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: