241/1276/17
2/241/79/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

29.03.2019 року Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якого діє за довіреністю представник, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 16.05.2011 року, яка станом на 31.07.2017 року становить 70529.54 грн. та складається з наступного: 7420.51 грн. - заборгованість за кредитом; 56024.29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3250.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 3334.74 грн. - штраф (процентна складова) та судового збору, вказавши на таке.

16.05.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 8600.00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір.

Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому змінювався.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг:

п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором;

п. 2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку;

п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.

Однак, відповідач порушив зобовязання за кредитним договором.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, представник відповідача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у заяві про перегляд заочного рішення та у відзиві на позовну заяву. Послались, зокрема, на те, що у анкеті-заяві відсутні дані, що позичальник отримав ОСОБА_3 клієнта, що містить основні умови обслуговування та кредитування, а також Тарифи і поставив свій підпис. Позивачем також не надано суду доказів того, що підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 мав на увазі саме Умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року та тарифи, на які посилається позивач та вони були надані відповідачу. Не надано суду доказів на потвердження того, що позивачем був відкритий картковий рахунок відповідачу та видана відповідна картка і її отримання відповідачем, а також копія цієї картки. Не надані суду докази в підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_3, яка містить тарифи. Окрім того, доданий до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що затверджені наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256 не містять підпису відповідача, не можна стверджувати, що саме ці Умови та правила мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву від 16.05.2011.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Так, дійсно 16.05.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 8600.00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7).

В п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг зазначено,що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.(а.с.24).

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. (а.с.24).

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКу складає між ним та банком договір (а.с.7).

Отже, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором та умовами виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який в подальшому змінювався.

Відповідно до умов та правил надання банківських послуг:

п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (а.с.26);

п. 2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку (а.с.26);

п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій.(а.с.27).

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг.(а.с.11).

Заочним рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 02 квітня 2018 року позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені частково.

Однак, за заявою відповідача та його представника ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 25.07.2018 року заочне рішення було скасовано.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повертати кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору б/н від 16.05.2011 року. Відповідачем також не спростовується той факт, що він дійсно звертався до банку для отримання платіжної картки з кредитним лімітом 2000 гривень. При цьому відповідач сплачував заборгованість за договором та протягом певного часу виконував умови договору належним чином.

Із матеріалів справи вбачається, що з моменту укладання кредитного договору, ніхто зі сторін до цього часу не заявив про намір його припинити. У свою чергу, відповідач не надав банку письмової заяви про закриття картрахунку, залишаючи кредитну картку в особистому користуванні до теперішнього часу.

Отже, ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором не виконував, що і призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 31.07.2017 року становить 70529.54 грн. та складається з наступного: 7420.51 грн. - заборгованість за кредитом; 56024.29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2350.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: а саме 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 3334.74 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Однак, згідно ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене с. Демянівка.

Так, враховуючи, що відповідач зареєстрований та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, нарахування штрафів та пені з комісією на суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.05.2011 року укладеним з ОСОБА_2, є неправомірним.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3250.00 гривень, штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 3334.74 грн. (процентна складова) не підлягають задоволенню.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача: 7420.51 грн. - заборгованість за кредитом; 56024.29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, задовольнивши позов частково. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 63444,80 грн. *100% : 70529.54 грн. ціни позову = 89,95%), тобто 89,95% від ціни позову (89,95% *1600 грн. :100%), що складає 1439,20 грн.

На підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ч.2 ст.651, ст.1048, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» (р/р 3111, , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.05.2011 року, що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7420 гривень 51 копійку, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 56024 гривні 29 копійок, а всього 63444 (шістдесят три тисячі чотириста сорок чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН:НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 1439 (одна тисяча чотириста тридцять девять ) гривень 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2019 року.

Складання повного рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко