Справа № 199/5267/18
(2/199/1219/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на своє утримання.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є батьком відповідача. На даний час позивач має другу групу інвалідності, є людиною похилого віку та тяжко хворіє протягом тривалого часу. З матірю відповідача він розлучався у 1996 році, у тому ж році з нього за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_1 проживає один, витрачає майже всю свою пенсію на ліки та харчування. Окрім відповідача він також має доньку, однак аліментів на її утримання офіційно не сплачував, тому просити допомоги та стягувати на його утримання аліменти з неї він не може.

Позивач зазначає, що його син працює та отримує достатньо коштів, оскільки часто буває за кордоном та у нього є можливість надавати допомогу батькові, у звязку з чим ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі ј частини всіх видів доходу, починаючи стягнення з дня предявлення позову.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та додатково зазначив, що він тяжко хворіє, на даний час проживає сам у своїй квартирі, розлучений. Півтора роки тому спілкувався із сином, який не одружений та не має дітей. З даним позовом він звернувся, оскільки йому не вистачає коштів на життя. Крім сина позивач також має доньку, однак просити допомоги у неї не може, оскільки аліменти на її утримання свого часу не сплачував.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву також підтримала та просила задовольнити, додатково зазначила, що позивач є хворою людиною та потребує допомоги, знаходиться під наглядом лікаря-психіатра. Оскільки відповідач працює неофіційно, представник позивача просила суд стягувати аліменти у розмірі ј частини від середнього заробітку по регіону.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 проти позову заперечував та суду пояснив, що позивач ухилявся та не приймав участі у вихованні свого сина, не готував його до самостійного життя та не надавав необхідної матеріальної допомоги. На теперішній час відповідач не має постійного місця роботи, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання батька, який отримує пенсію, має особисте житло у м.Дніпрі та будинки у сільській місцевості. Через відсутність достатніх коштів для проживання відповідач по теперішній час не може створити свою сімю та змушений найматися на періодичні заробітки. Окрім цього, ОСОБА_4 не має особистого житла, проживає разом з матірю-пенсіонеркою, яка також потребує допомоги, оскільки часто хворіє та отримує мінімальну пенсію.

Третя особа ОСОБА_3, яка є матірю відповідача ОСОБА_4, надала письмові пояснення, де заперечувала проти позову, та у судовому засіданні пояснила, що іще за час перебування у шлюбі з позивачем він не приділяв уваги сину, не займався його вихованням, не турбувався ані про неї, ані про сина. Оскільки коштів на утримання дитини ОСОБА_1 не надавав, вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, однак відразу після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, ОСОБА_1 вигнав її разом з дитиною з квартири, яка була отримана на сімю із трьох чоловік, де сам проживає по теперішній час. З цих причин у 1996 році вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Аліменти ОСОБА_1 не сплачував, оскільки був інвалідом, тому вона отримувала тимчасову допомогу від держави, яка призначалась дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Участі у вихованні сина позивач ніколи не приймав, бачився з ним дуже рідко, до школи не зявлявся, з днем народження не вітав, участі у житті сина взагалі не приймав та не готував його до самостійного життя, взагалі за 30 років бачив сина приблизно 5 разів. Вона разом з сином протягом усього часу проживає у житловому будинку, який успадкувала після своєї матері.

На теперішній час син ОСОБА_4 не працевлаштований, стабільного доходу не має, наймається та тимчасові заробітки, аби заробити на життя та допомагає їй, своїй матері, оскільки вона тяжко хворіє та отримує мінімальну пенсію за віком. Через відсутність достатніх коштів на життя син не може створити власну сімю.

Позивач має власне житло квартиру, яку отримувала їх сімя, та два житлових будинки у сільській місцевості у Солонянському районі Дніпропетровської області. Окрім цього, позивач отримує пенсію та користується пільгами по інвалідності, в тому числі на ліки, має право на отримання субсидії на комунальні послуги, а тому він не є особою, яка потребує матеріальної допомоги. Також позивач має іще доньку від першого шлюбу, яка також може надавати йому допомогу. ОСОБА_3 вважає, що звернення позивача з даним позовом до суду є помстою їй за позов про стягнення на її користь аліментів.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та третю особу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі до 12.03.1996 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.03.1996 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська, актовий запис №130. (а.с.8).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Амур-Нижньодніпровським районним у м.Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03.07.2018 року, актовий запис №1516 (а.с.5).

Відповідно до Постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.12.1995 року №12-291/95 із ОСОБА_1 стягувалися аліменти на користь ОСОБА_3 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку починаючи стягнення з 29.11.1995 року (а.с.28).

В електронних даних Автоматизованої системи обробки пенсійної документації наявні відомості про відрахування в пенсії ОСОБА_1 аліментів на дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно виконавчого листа №12-291 від 14.02.1996 року з березня 1999 року по серпень 2007 року (а.с.27).

На даний час ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № (а.с.6), Довідкою до акту огляду МСЕК №032958 (а.с.7).

Відповідно до довідки №908980 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно з довідкою від 21.05.2018 року, дохід позивача за останні 6 місяців складає 10839,66 грн.(а.с.10).

Із 1992 року позивач перебуває на обліку у лікаря-психіатра КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1», що підтверджується довідкою від 23.12.2018 року №11/673 (а.с.52).

Згідно з відомостями із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна позивачу на праві приватної власності належать будинки №70 та №71 по вул.Широкій, у селі Чорнопарівка Солонянського району Дніпропетровської області(а.с.65-66).

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі своєю матірю ОСОБА_3, яка успадкувала домоволодіння після смерті своєї матері ОСОБА_6 за заповітом (а.с.32,91-95).

Згідно з даними Амур-Нижньодніпровської державної податкової інспекції Лівобережного управління Головного Управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за період з 01.01.2017 року по 30.09.2018 року інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня (а.с. 83).

Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ст. 203 СК України).

Згідно зі ст.204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Дочка, син звільняються судом від обовязку утримувати матір, батька та обовязку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

Відповідно до ст.206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Суд звертає увагу, що позивач зазначає, що з дочки від першого шлюбу він аліменти не стягує, оскільки не сплачував аліменти на її утримання, з цього слід дійти висновку, що головною підставою для стягнення аліментів з повнолітнього сина ОСОБА_4, на думку позивача є те, що він сплачував на утримання сина аліменти, у той час як законодавством у обовязки батьків входить не лише обовязок матеріального забезпечення дитини (сплати аліментів), а й виконання обовязків по вихованню дитини та підготовки її до самостійного життя.

У суді знайшов своє підтвердження факт ухилення позивача від виховання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він не цікавився його життям, не відвідував школу, де навчався син, зустрічався з дитиною вкрай рідко, не ніс додаткових витрат на навчання сина, що в цілому призвело до втрати між батьком та сином родинного звязку.

Таким чином, враховуючи всі зазначені вище обставини, та враховуючи, що у ОСОБА_4 відсутній постійний заробіток та власне житло, він має на утриманні матір-пенсіонерку, яка отримує мінімальну пенсію та хворіє, тому суд вважає відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В той же час суд вважає зазначити, що позивач з урахуванням усіх зібраних по справі доказів не є особою, яка потребує додаткової допомоги у вигляді аліментів від сина: він має у власності три обєкти нерухомості, які може здавати в оренду та отримувати додатковий дохід; отримує пенсію; має пільги по інвалідності, в тому числі отримання путівки на оздоровлення та ліків; має право на отримання субсидії по сплаті за житлово-комунальні послуги. Позивач не надав доказів про дійсні витрати та необхідність потреби у певній сумі, якої не вистачає на придбання ліків (яких саме та в якому розмірі), відсутності коштів на харчування, неможливості придбання одягу, сплати за комунальні послуги, тощо.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст.ст. 202, 204, 206 СК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя