Номер провадження 2/243/972/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гусинського М.О.,

при секретарі Мірошниченко В.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Буяновського ОСОБА_2 .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 . до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він 12.12.2016 року звернувся до Прокуратури Донецької області в особі керівника Слов`янської місцевої прокуратури із заявами повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення та про притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема за зловживанням службовим повідомленням, тобто, умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної та юридичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та інтересам юридичною особи, що спричинило тяжкі наслідки за ст.364 ч.2, ст.382 ч.2 КК України за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину ст.396 КК України ОСОБА_3 , яка виконуючи повноваження службової особи, обіймаючи посаду слідчого слідчого відділення Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу ГУ НП в Донецькій області, під час проведення досудового розслідування по кримінальним провадженням № 0003374 від 30.12.2015 року та № 0000074 від 27.01.2016 року, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної чи юридичної особи, не вчинила необхідних слідчих та процесуальних дій на розслідування особливо тяжкого злочину, не внесла відповідних відомостей до ЄРДР, що призвело до не розслідування особливо тяжкого злочину, що завдало шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_4 , як потерпілій по зазначеним кримінальним провадженням на суму понад 300 000,00 грн., та перешкодило виконанню судових рішень, що набрало законної сили.

Попередня правова кваліфікація - ч.2 ст.364 КК України, ч.2 ст.396 КК України, що підтверджується заявою-повідомленням ОСОБА_1 керівнику Слов`янської місцевої прокуратури від 12.12.2016 року. Відповідальні службові особи Прокуратури Донецької області не пізніше 24 годин після заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відповідні відомості до ЄРДР не внесли, розслідування обставин, викладених в заяві повідомленні від 12.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 , не було розпочато, витяг з ЄРДР заявнику ОСОБА_1 не наданий, про результати розгляду заяви-повідомлення від 12.12.2016 року ОСОБА_1 не повідомили.

Додав, що Держава Україна за представництвом Прокуратури Донецької області в особі службових осіб, відповідальних за внесення відомостей до ЄРДР, порушила право ОСОБА_1 , гарантоване ст.40 Конституції України, а також такими діяннями Держава Україна порушила права, які гарантовані ст.3 Конституції України, ст.1,13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вважає, що йому, бездіяльністю відповідача спричинена моральна шкода, яка полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він, як фізична особа зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку із порушенням його прав людини, які гарантовані Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало у нього сильні негативні почуття, які змінюються один за одним, а саме: почуття обурення, почуття невпевненості у майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву.

Протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність Прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні обов`язку внести відомості до ЄРДР по заяві-повідомленню від 12.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 , та цими діями, на його думку, заподіяна моральна шкода у розмірі 134 028,00 грн.

У зв`язку із викладеним, просить суд стягнути з Держави Україна за представництвом прокуратури Донецької області, за рахунок Державного бюджету України шляхом списання грошових коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду, спричинену протиправною бездіяльністю, яка порушила права позивача, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, як невнесення відомостей до ЄРДР за результатам розгляду заяви повідомлення ОСОБА_1 від 12.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 у розмірі 134 028,00 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив їх задовольнити. Додав, що своєю бездіяльністю, прокуратура завдала йому моральної шкоди, яка полягала у негативних почуттях, а саме: почуттях гніву, тривоги, а також у нього були негативні емоції у зв`язку із порушенням його конституційних прав.

Представник прокуратури Донецької області Буяновський В.В. у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди, та не надано належних доказів протиправних дій, які спричинені прокуратурою Донецької області відносно нього.

Представник Державної казначейської служби у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином (а.с.97,99,106), причину неявки суду не повідомив.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_1 суду пояснив, що він 12.12.2016 року звернувся до Слов`янської місцевої прокуратури із заявою-повідомленням про вчинення слідчим СВ Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Буряк К.З. кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР протягом 24 годин внесені не були. У зв`язку із цим, він звернувся до суду , який зобов`язав прокуратуру Донецької області внести відповідні відомості до ЄРДР, але відомості також не були внесені.

21.06.2019 року заступник прокуратури Донецької області надіслав відзив на позовну заяву, з якого слідує, що 12.12.2016 ОСОБА_1 подав заяву-повідомлення керівнику Слов`янської місцевої прокуратури з приводу неправомірних дій слідчого СВ Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Буряк К.З. Вказану заяву Слов`янською місцевою прокуратурою 13.12.2016 спрямовано до прокуратури Донецької області. Третім слідчим відділом слідчого управління прокуратури Донецької області розглянуто заяву-повідомлення ОСОБА_1 та 23.12.2016 надано відповідь № 17/1/3-56-14( 1093вих-16). Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 23.12.2016 у справі № 234/18938/16-к уповноважену особу прокуратури Донецької області зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 12.12.2016. Ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 23.12.2016 надійшла на адресу прокуратури області 03.01.2017. На виконання вказаної ухвали суду прокуратурою області 05.01.2017 внесено відомості в ЄРДР № 0000016 за заявою ОСОБА_1 від 12.12.2016 за ч. 1 ст. 367 КК України. Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Донецької області від 19.01.2017 кримінальні провадження №0001312 від 15.12.2016 та №0000016 від 05.01.2017 об`єднані в одне провадження за єдиним №0001312. Постановою слідчого третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області від 30.10.2017 вказане кримінальне провадження закрито. Вказана постанова не скасована та є чинною.

На теперішній час у кримінальному провадженні №0001312 такі рішення не приймалися. Зокрема, рішення, дії або бездіяльність прокурора протиправними не визнавалися. Навпроти, у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про його закриття. При цьому, у межах цивільного судочинства суд не може перевірять законність кримінально-процесуальних дій слідчого чи прокурора, оскільки це суперечитиме вимогам щодо юрисдикції судів та виступатиме втручаннях у кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді є формою судового контролю на стадії досудового розслідування. Вона не свідчить про протиправність дій відповідача. По-перше, вказаною ухвалою дії чи бездіяльність прокурорі протиправними не визнавалися, ними лише зобов`язано вчинити певні дії.

Про протиправність можна було б стверджувати, якщо б в резолютивній частині ухвали суду було прямо про це зазначено або якщо б існували вироки суду щодо прокурорів, якими б останніх визнано винними у службової недбалості або інших злочинах. За відсутності вказаних судових рішень дії або бездіяльність прокурора не можуть вважатися протиправними. По-друге, саме по собі задоволення під час досудового розслідування скарг на невнесення відомостей до ЄРДР або не розгляд клопотань, не створює підстав для відшкодування. Так, звертаючись зі скаргою в порядку КПК України, особа лише реалізує своє процесуальне право на оскарження. Таке право є відображенням принципу (змагальності (ст. 22 КІІК України) та оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КІІК України). По-третє, сам факт задоволення скарги ОСОБА_1 , як представника, та зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань є достатньою справедливою сатисфакцією та не вимагає додаткової грошової компенсації, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини у справах «Надгочій проти України», «Гурепка проти України» тощо. Лише незгода позивача з прийнятими працівниками органів прокуратури процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КГІК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди.

Оскільки позивачем не доведено факт протиправних дій або бездіяльності відповідача, а також конкретні негативні наслідки від них, то підстави для відшкодування йому шкоди відсутні (а.с.68-71).

13.09.2019 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив з якого слідує, що відзив на позовну заяву прокуратури Донецької області не містить посилання на докази, які визначають лист прокуратури Донецької області від 23.12.2016 року, як обґрунтований в контексті ст.40 Конституції України, відповідь на звернення позивача від 12.12.2016 року не містить посилання на норму права, яка надавала прокурору право відмовити у внесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР всупереч приписів ч.4 ст.214 КПК України. Додав, що дії реєстратора ЄДРСР не є діями у кримінальному провадженні, оскільки до реєстрації заяви про вчинення кримінальних правопорушень в ЄРДР відсутнє кримінальне провадження відповідно до приписів ч.2 ст.214 КПК України (а.с.100).

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 12.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янської місцевої прокуратури з Заявою-повідомленням про притягнення до кримінальної відповідальності за зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь - якої неправомірної вигоди для іншої фізичної та юридичної особи, використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та інтересам юридичної особи, що спричинило тяжкі наслідки за статтею 364 частиною 2 КК України, заздалегідь необіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину за статтею 396 КК України ОСОБА_3 , яка виконуючи повноваження службової особи, обіймаючи посаду слідчої Слідчого Відділу Лиманського відділення поліції Слов`янського Відділу поліції Головного управління національної поліції України в Донецькій області, під час проведення досудового розслідування по кримінальним провадженням №0003374 від 30.12.2015 року та №0000074 від 27.01.2016 року, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної та юридичної особи, не вчинила необхідних слідчих та процесуальних дій з розслідування особливо тяжкого злочину, не внесла відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що призвело до не розслідування особливо тяжкого злочину, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_4 , як потерпілій у зазначених кримінальних провадженнях на суму понад 300000,00 грн. (а.с. 72).

13.12.2016 року за вих.№83-11915 вих16 керівником Слов`янської місцевої прокуратури заява ОСОБА_1 від 12.12.2016 року спрямована заступнику начальника слідчого управління Донецької області, для розгляду у встановленому законом порядку (а.с.80).

23.12.2016 року за № 17/1/3-56-14 (1093 вих 16) Начальником третього слідчого Відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Колесниковим А.О. було розглянуто Заяву - повідомлення, ОСОБА_1 , від 12.12.2016 року з приводу притягнення до кримінальної відповідальності слідчої СВ Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Буряк К.З., яка не внесла відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Повідомлено, що положення ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують і вимоги п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм для внесення до ЄРДР.

Зі змісту заяви не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення слідчим СВ Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Буряк К.З. будь-якого кримінального правопорушення, оскільки в Заяві не зазначено, який саме факт слідча Буряк ОСОБА_5 повинна була внести до ЄРДР, крім того не надано будь-яких даних звернення до слідчої Буряк К. ОСОБА_6 . з відповідною заявою в усній або письмовій формі .

Роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятим рішенням щодо невнесення відомостей він має право оскаржити його відповідно до ст. ст. 303-306 КПК (а.с. 78-79).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.12.2016 року по справі № 243/18938/16-к (провадження № 1-кс/234/6223/16), скарга ОСОБА_1 задоволена, було зобов`язано службову особу прокуратури Донецької області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести відомості, що містяться у заяві ОСОБА_1 від 12.12.2016 року до ЄРДР (а.с.82-83).

05.01.2017 року ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 23.12.2016 року по справі № 243/18938/16-к (провадження № 1-кс/234/6223/16), надійшла до третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області (а.с.77).

На виконання ухвали суду, 05.01.2017 року прокуратурою Донецької області внесено відомості в ЄРДР за реєстраційним № 0000016 за заявою ОСОБА_1 від 12.12.2016 року за ч.1 ст.367 КК України (а.с.73).

Постановою від 19.01.2017 року кримінальні провадження № 0001312 від 15.12.2016 року та № 0000016 від 05.01.2017 року об`єднаного в одне провадження, присвоєно єдиний № 0001312 (а.с.84).

Постановою від 30.10.2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001312 від 15.12.2016 року за фактом службової недбалості з боку слідчого Лиманського відділення поліції Слов`янського відділу ГУНП в Донецької області ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України закрито (а.с.85-91).

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Пунктами 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Звертаючись до суду із позовною заявою, ОСОБА_1 , зазначає, що протиправною, незаконною, неправомірною є бездіяльність прокуратури Донецької області, яка полягала в невиконанні обов`язку відповідними службовими особами прокуратури Донецької області внести відомості до ЄРДР по заяві повідомленню від 12.12.2016 року стосовно ОСОБА_3 , внаслідок чого він зазнав почуття обурення, невпевненості у майбутньому, відчаю та гніву, чим було йому спричинено моральну шкоду у розмірі 134 028,00 грн., яку він вирахував на допомогою методики професора ОСОБА_7 , та яку просить відшкодувати за рахунок держави.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що бездіяльністю прокуратури Донецької області, ОСОБА_1 , заподіяно моральну шкоду, та що така бездіяльність відповідача була протиправною.

Факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій прокуратури та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені, що підтверджується відповідним витягом, яким внесено відомості в ЄРДР за реєстраційним № 0000016 за заявою ОСОБА_1 від 12.12.2016 року за ч.1 ст.367 КК України .

Лише незгода позивача з прийнятими працівниками органів прокуратури процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди.

Правова позиція суду підтверджена також постановою ВС від 30.01.2019 у справі № 199/1478/17.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 не надано об`єктивних доказів, якими би він підтвердив спричинення йому моральної шкоди, ним лише зазначено у позовній заяві, що бездіяльність прокуратури Донецької області викликала у нього почуття обурення, невпевненості у майбутньому, відчаю та гніву.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, у задоволенні його позовних вимог відмовлено, тому суд приходить до переконання, що судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст судового рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду М.О. Гусинський