Справа № 342/1194/19
Провадження № 2/342/771/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

за участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнення аліментів розпочати з моменту подання позовної заяви до суду і проводити до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача в її користь витрати за надання правничої допомоги у розмірі 800 грн. В позові покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 18 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, актовий запис № 108. За час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На даний час сторони разом не проживають, на розгляді в Городенківському районному суді знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідач протягом останніх шести місяцв не надає коштів на утримання дітей. Самостійно забезпечити дітей всім необхідним позивачка не має змоги. Відповідач фізично здоровий, на утриманні інших осіб не має. Позивачці невідомо, де на даний час працює відповідач.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Від відповідача будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не надходило. Правом подати відзив на позов він не скористався.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, стверджено, що шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 18 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 108.

Те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - стверджується копіями їх повторних свідоцтв про народження, відповідно: серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , виданих 26 червня 2019 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що сторони спільно не проживають. Відповідач коштів на утримання неповнолітніх дітей в достатній кількості не дає.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обставини, визначені ст.ст.181-183 СК України, відсутність даних про те, що відповідач має інших утриманців, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 02.10.2019, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Вважає, що з відповідача слід стягнути до державного бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн.

При вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що згідно ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особа, яка надає таку допомогу, має бути адвокатом. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До матеріалів справи позивачкою додані: заява на переказ готівки № 64 та квитанція № 64 від 02.10.2019 про переказ готівки адвокату в розмірі 800 грн., що не містять інформації по якій справі та яка саме надавалась правнича допомога. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що слід відмовити у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу позивачці в розмірі 800 грн. Така позиція суду відповідає Постанові Верховного суду від 17.10.2018 в справі № 301/1894/17.

На підставі ст.ст. 141, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнення аліментів розпочати з 02.10.2019 і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 01.11.2019.

Суддя: Ничик Г. І.