ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6485/19 Справа № 185/1947/18 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

14 березня 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (перейменовано в АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2012 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі. Однак, ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої зобов`язання з погашення кредиту, у зв`язку з чим, станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 165569,23 грн., а саме: 5296,55 грн. - заборгованість за кредитом, 146902,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5010,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 7860,44 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 165569,23 грн. та судові витрати в сумі 2483,54 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 19 грудня 2012 року у розмірі 165569,23 гривень, а саме: 5296,55 грн. - заборгованість за кредитом, 146902,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5010,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 7860,44 грн. штраф (процентна складова). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" витрати на судовий збір в сумі 2483,54 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт наполягає, що кредитний договір з банком не укладав, кредитні кошти не отримував.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи. Від АТ КБ "ПриватБанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заява від 19 грудня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я платіжну карту кредитка "Універсальна" з кредитним лімітом в розмірі 6000,00 грн. (а.с.7).

Зазначена вище анкета-заява не містить відомостей про строк дії кредитного договору. Відсутня також інформація про розмір відсотків за користування кредитним коштами, комісії, неустойки.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с. 9-32).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Долучений до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна" також не містить підпису відповідача (а.с. 8).

На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.12.2012 року, згідно якого станом на 28.02.2018 року позивачем нарахована заборгованість в загальному розмірі 165569,23 грн., а саме: 5296,55 грн. - заборгованість за кредитом, 146902,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5010,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 7860,44 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-6). Даний розрахунок не доводить факту досягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги що банком не надано суду доказів укладення з відповідачем 19.12.2012 року у простій письмовій формі кредитного договору, не надано доказів досягнення сторонами домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо строку дії кредитного договору, терміну повернення кредиту, розміру процентів за користування кредитом; враховуючи також ненадання позивачем Умов та Правила надання банківських послуг, які були б підписані відповідачем, - колегія приходить до висновку, що АТ КБ "ПриватБанк" не представлено письмових доказів на підтвердження факту укладення з відповідачем кредитного договору у належній формі та не доведено його умови.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мала на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Суд наголошує, що відповідач, згідно змісту апеляційної скарги та пояснень його представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, категорично заперечує факт укладення кредитного договору 19.12.2012 року з ПАТ КБ "ПриватБанк", категорично заперечує факт отримання кредитної картки та кредитних коштів у будь-якому розмірі. Викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

На обгрунтування своїх доводів відповідач зазначає, що ним було втрачено паспорт громадянина України, що підтверджується також копією довідки Павлоградського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області №51-12923 від 05.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 28 лютого 2013 року звертався із заявою з приводу втрати паспорта на своє їм`я (а.с. 58). Доводи відповідача про те, що його паспорт було втрачено до 19.12.2012 року матеріалами справи не спростовано.

Колегія наголошує, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем тіла кредиту у будь-якому розмірі або банківської картки за договором від 19.12.2012 року. Відповідні бухгалтерські документи (платіжне доручення, тощо) щодо видачі тіла кредиту відповідачу - банком не надані.

Надані банком розрахунок заборгованості на а.с. 6 - 7, виписка з особового рахунку на а.с. 65 - 67, 77 - 79, розрахунок та виписка, що долучені до відзиву на апеляційну скаргу, - не відповідають вимогам ст. 77 - 79 ЦПК України; розрахунок та виписка виконані у вигляді комп"ютерних роздруківок, які не містить підпису працівника банку, не містять найменування посади, інформації про прізвище та ініціали особи що виготовила розрахунок; розрахунок та виписка не завірені печаткою чи штампом банку.

Крім того, позивачем вказано суперечливу інформацію щодо розміру отриманого відповідачем тіла кредиту. Згідно змісту позовної заяви, банк стверджує, що ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, однак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5296,55 грн. (а.с. 2 - 4 зворот).

Колегія також звертає увагу, що згідно змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач лише виявляє бажання отримати платіжну карту. При цьому доказів отримання ОСОБА_1 банківської карти, позивачем не надано.

Клопотань про надання суду будь-яких доказів чи про витребування відповідних доказів судом - позивачем не заявлено, що стверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Отже, позивачем не доведено факту отримання відповідачем банківської картки та/або тіла кредиту у будь-якому розмірі, не спростовано доводи відповідача про те, що останній з позивачем кредитний договір не укладав, банківської картки та кредитних коштів не отримував.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, не надав належної оцінки представленим у справі доказам, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та постановлення незаконного рішення.

Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 червня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, із Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3725,31 грн.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" () в дохід держави судовий збір в сумі 3725 (три тисячі сімсот двадцять п`ять) грн. 31 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді