Провадження № 2/761/1749/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк, згідно з яким просить суд: зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт на все майно ОСОБА_1, що накладений постановою відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі у м.Києві від 02.12.2015 року та прпинити розшук автомобіля марки DODGE, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який було оголошено в розшук постановами відділу державної виконавчої служби у Шевченківському районі у м.Києві від 22.03.2016 року та від 20.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в архіві Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебуває завершене виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 боргу та звернення стягнення на автомобіль марки DODGE, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1

В ході здійснення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва від 02.12.2015 року було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

При цьому, у зв'язку з тим, що здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, виявились безрезультатними, постановою державного виконавця від 16.01.2017 року, винесеної в межах даного виконавчого провадження, виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.7 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тьим, позивач зазначає, що незважаючи на завершення виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все майно боржника, а також звернення до відповідача з відповідною заявою, станом на день звернення до суду з цим позовом питання зняття арешту з майна боржника державним виконавцем вирішено не було.

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач просить суд позов задовольнити.

Ухвалою від 20.08.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістили.

Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на примусовому виконанні Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві знаходилося виконавче провадження №49463496 з виконання виконавчого напису №1500 від 19.12.2011 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондартюк В.С. про звернення стягнення на автомобіль марки DODGE, модель AVENGER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕВ-5 УДАІ в м.Києві 04.08.2008 року, що належить на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2, виданого ВРЕВ-5 УДАІ в м.Києві 04.08.2008 року, на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рахунок коштів отриманих від реалізації цього авто задовольнити вимоги ПАТ «Дельта-Банк».

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Пироговською-Харітоновою Я.О. від 02.12.2015 року було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Крім того, постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві Пироговською-Харітоновою Я.О. від 22.03.2016 року та від 20.12.2016 року було оголошено в розшук майна боржника, а саме: автомобіль марки DODGE AVENGER, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з тим, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документу майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено, а заходи, здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними, а саме: встановлено, що за боржником зареєстровано транспортний засіб, який оголошено в розшук та на протязі року не розшукано, постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Микитин О.С. від 16.01.2017 року, винесеної в межах виконавчого провадження №49463496, виконавчий напис №1500, виданий 19.12.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що незважаючи на завершення виконавчого провадження, в рамках якого було накладено арешт на все його нерухоме майно, станом на день звернення до суду з цим позовом питання зняття арешту з майна боржника державним виконавцем вирішено не було.

Так, згідно з п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Разом з тим, як передбачено ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Отже, з системного аналізу вказаних норм Закону вбачається, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для закінчення виконавчого провадження, а державному виконавцю не надано права на зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, встановлених п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

В свою чергу, будь-яких відомостей стосовно не пред'явлення повторно до виконання виконавчого напису, як у строки, встановлені ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», так і на день розгляду справи, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи те, що обставини, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження, слід відмовити.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду, для виконання якого було накладено арешт на його майно, після чого арешт з майна боржника буде знято у відповідності до приписів чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна та заборони на його відчуження.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 22.03.2019 року.

Суддя: