УХВАЛА

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 363/1983/18

провадження № 61-14256ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про нарахування суми заборгованості за аліментами, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця щодо нарахування суми заборгованості по аліментам.

В обґрунтування скарги зазначав, що на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області 10 серпня 2009 року було видано два виконавчих листа по справі №4/2-1561/09, відповідно до яких судом вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх доходів, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, починаючи з березня 2008 року заявник регулярно перераховував на неповнолітніх дітей аліменти, що підтверджується квитанціями.

Вказував, що жодних документів з приводу нарахування недоплачених сум, збільшення щомісячної суми аліментів чи утворення боргу з їх сплати за період з 2009 року по 09 лютого 2018 року боржником отримано не було та ні в який інший спосіб про заборгованість державним виконавцем не повідомлялось, а тому не знав про наявність заборгованості по сплаті аліментів.

Стверджує, що дізнався про накладення на нього нарахованого боргу 09 лютого 2018 року в розмірі 22 344,98 грн по недоплаті аліментів на дочку ОСОБА_3 та 61 184,98 грн. по недоплаті на сина ОСОБА_4 .

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що згідно з однією довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам від 28 серпня 2017 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітню ОСОБА_5 у розмірі 22 344,98 грн та на неповнолітнього ОСОБА_6 - 61 184,98 грн. Згідно з іншою довідкою від 28 лютого 2018 року борг на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 складає 73 235,64 грн та на утримання ОСОБА_6 - 22 150,64 грн. Вважає, що розрахунки здійснено неправильно та без врахування того, що з 2012 року по 2016 рік ОСОБА_2 знаходився на пенсії по інвалідності, яка складала 1 333,00 грн, а з 2016 року перейшов на пенсію за віком, яка складала 1 710,00 грн.

Зазначав, що має статус потерпілого від Чорнобильської аварії І категорії, інвалідом ІІІ групи, та має захворювання, пов`язане з впливом радіації. У серпні 2011 року переніс операцію та програму реабілітації інваліда, тому вважає, що вказана обставина є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах за цей період.

Враховуючи вищевикладене, просив звільнити від сплати нарахованої заборгованості за час хвороби ОСОБА_2 з 01 серпня 2011 року по 30 серпня 2011 року та перерахувати заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням доходу ОСОБА_2 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при здійсненні розрахунку діяв виключно на підставі вимог закону, крім того, на момент розгляду скарги оскаржувані довідки-розрахунки заборгованості були недійсними, а подані скаржником розрахунки заборгованості по аліментам не є належними доказами існування меншої суми заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали, просив ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задовольнити.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року скасовано, постановлено нову, якою скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей за період з 16 лютого 2012 року по 28 лютого 2018 року.

Апеляційний суд, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , виходив з того, що розрахунок заборгованості державним виконавцем здійснений згідно інформації Управління статистики у Вишгородському районі про розмір середньомісячної заробітної плати штатних працівників Вишгородського району без врахування того, що боржник отримує пенсію.

Разом із тим, було відмовлено у звільненні ОСОБА_2 від сплати нарахованої заборгованості за час хвороби з 01 серпня 2011 року по 30 серпня 2011 року, оскільки це питання не може вирішуватись державним виконавцем. Роз'яснено право на звернення до суду із відповідним позовом.

У вересні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 березня 2019 року, вказуючи на те, що довідку про пенсію боржник надав до відділу ДВС лише у червні 2019 року та державним виконавцем заборгованість скаржника за аліментами визначена обґрунтовано, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судами встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області перебувають виконавчі провадження № 14241511 та №14241317 з примусового виконання виконавчих листів: про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року і до досягнення вказаною дитиною повноліття; про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмір 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року і до досягнення вказаною дитиною повноліття.

На запит державного виконавця №35562127 від 01 лютого 2018 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії щодо ОСОБА_2 було надано відповідь № від 01 лютого 2018 року про те, що «фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати».

На запит № 35562128 від 01 лютого 2018 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо ОСОБА_2 було надано відповідь № від 02 лютого 2018 року, що «інформацію не знайдено».

Пошук інформації було здійснено за невірними параметрами, а саме замість вірного ім`я боржника « ОСОБА_8 » помилково вказано « ОСОБА_9 ».

Разом з тим, ОСОБА_2 з 16 лютого 2012 року отримує пенсію по інвалідності, а з 19 вересня 2016 року переведено на пенсію за віком.

Таким чином, відповіді на запит з Пенсійного фонду України, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, суперечать довідці Пенсійного фонду України про те, що ОСОБА_2 отримує пенсію з 16 лютого 2012 року та не заслуговують на увагу.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 28 серпня 2017 року №11827 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 становить 22 344,98 грн станом на 01 серпня 2017 року.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам від 28 лютого 2018 року №5322 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 становить 73 235,64 грн станом на 28 лютого 2018 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 28 серпня 2017 року №11829 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 становить 61 184,98 грн станом на 01 серпня 2017 року.

За даними довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 28 лютого 2018 року №5523 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 становить 22 150,64 грн. станом на 28 лютого 2018 року.

Не погоджуючись із діями державного виконавця щодо здійснення розрахунку його заборгованості за аліментами, ОСОБА_2 подав до суду дану скаргу посилаючись в ній на те, що під час здійснення розрахунку його заборгованості за аліментам, державний виконавець не врахував, що він з 16 лютого 2012 року отримував пенсію по інвалідності, а з 19 вересня 2016 року переведений на пенсію за віком.

Апеляційний суд, частково задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , обґрунтовано виходив з того, що заборгованість за аліментами ОСОБА_2 мала визначатися державним виконавцем з урахуванням відомостей про розмір отриманої боржником пенсії.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення апеляційним судом вимог Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України, оскільки апеляційний суд правильно зобов`язав державного виконавця здійснити перерахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів за виконавчими листами виданими Вишгородським районним судом Київської області 10 серпня 2009 року в межах виконавчого провадження №14241511 та в межах виконавчого провадження № 1421317.

У відповідності до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення заборгованості по сплаті аліментів є компетенцією виконавця.

Із оскаржуваної постанови апеляційного суду, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про нарахування суми заборгованості за аліментами, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, ОСОБА_1 , відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко