УХВАЛА

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 236/2783/18

провадження № 61-5131ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі - КП «Вода Донбасу»), в якому просив зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, як виконавця житлово-комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного йому лічильника холодної води

№ 334327, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства здійснити йому перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з червня 2015 року з урахуванням показань лічильника холодної води № 334327, який поновити на абонентському обліку.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 20 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» за власний рахунок провести планову повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу вимірювальної техніки (водолічильника) тип КВ, заводський № 334327, встановленого на помешканні у ОСОБА_1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, відкритому на ім'я ОСОБА_1, виходячи з показань засобу обліку холодної води тип «КВ-12,5», заводський

№ 334327.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

КП «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Донецького апеляційного суду

від 05 лютого 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до КП «Компанія «Вода Донбасу» є стягнення грошових коштів у розмірі 2 092,82 грн у зв'язку з чим ціна позову у справі

№ 236/2783/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено вимоги немайнового характеру, а саме: зобов'язання КП «Компанія «Вода Донбасу» забезпечити за власний рахунок проведення планової перевірки лічильника холодної види, зобов'язання відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та наявність чіткої й незмінної судової практики, застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КП «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на постанову Донецького апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун