Провадження №2/369/3949/19
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

17.10.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Медведського М.Д.,

за участю:

секретаря Головатюк В.В.,

представника позивача Пихтін К.В.,

представника відповідача Тимошенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування акту про порушення та рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування акту про порушення № К040596 від 24 вересня 2018 року, визнання недійсним та скасування рішення засідання комісії ПАТ «Київобленерго» по розгляду акту № К040596 від 24 вересня 2018 року про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформлене протоколом № 004 від 27 березня 2019 року.

В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду за правилами будь-якого судочинства відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року по справі 522/12901/17-ц.

Представник позивача заперечував, подав письмові заперечення, згідно яких вважає, що право звернення до суду не може обмежуватись в розумінні ст.. 55, 64, 124 Конституції України, також послався на Ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі № 910/17955/17 про необхідність відступити від правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, встановив наступне.

Згідно позовної заяви суть вимог позивача зводиться до визнання недійсним та скасування акту про порушення № К040596 та рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права

Верховним судом у складі Великої Палати Верховного Суду ухвалено Постанова у справі № 522/12901/17-ц від 06.02.2019 року, в якій викладений наступний висновок про застосування норм права.

Відповідно до змісту статей 11, 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Суд враховує, що правовідносини позивача та відповідача виникли з Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Пунктом 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Згідно ч. 2 ст.. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, ЦК України не встановлює такого способу захисту порушеного права як визнання недійсним та скасування акті або протоколів енергопостачальника, Правила роздрібного ринку електричної енергії також не встановлено можливості оскарження споживачем актів та протоколів комісії енергопостачальника.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг пояснити на захист якого порушеного права подана позовна заява та яке право позивача буде відновлено в разі задоволення позову. Твердження представника позивача про можливість відключення позивача в майбутньому від електроспоживання суперечать п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії та не підтверджено належними та допустимими доказами, відтак є припущеннями, які суд не приймає до уваги.

Посилання представника позивача на Ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі 910/17955/17 про відступ від правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі 522/12901/17-ц суд відхиляє, оскільки вказаною Ухвалою встановлено, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від викладеного в рішенні № 522/12901/17-ц висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 16 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах з огляду на те, що у господарських правових відносинах рішення комісії енергопостачальника щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ, оформлене протоколом, є оперативно-господарською санкцією, можливість скасування якої прямо передбачена законом. В той же час, правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Київобленерго» не є господарськими, тому суд не приймає до уваги посилання на дану судову практику ВС.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, 15, 255, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування акту про порушення та рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії - задовольнити.

Закрити провадження у справі № 369/10223/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про визнання недійсним та скасування акту про порушення та рішення комісії про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області..

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.Д. Медведський