Справа № 727/2922/19
Провадження № 4-с/727/70/19
У Х В А Л А
28 березня 2019 р оку Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Слободян Г.М.
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3, -
Скаржник Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» звернувся до суду із скаргою, на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2, мотивуючи скаргу тим, що 30.04.2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий документ по справі 727/3284/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Чернівцігаз» з боржника ОСОБА_2 заборгованість за природний газ в сумі 390,05 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн., який неодноразово пред'являвся до державної виконавчої служби. Стягувачем була сплачена сума авансового внеску в розмірі 2% від суми, що підлягала стягненню. 22.02.2019 року на їх адресу надійшла копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що у боржника на момент перевірки відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. Вважають дії державного виконавця щодо не надсилання стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2018 року ВП №54320502 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просять скаргу задовольнити.
Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що 30.04.2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці було видано виконавчий документ по справі 727/3284/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Чернівцігаз» з боржника ОСОБА_2 заборгованість за природний газ в сумі 390,05 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн., який неодноразово пред'являвся до державної виконавчої служби, що підтверджується копією судового наказу від 30.06.2015 року (а.с.6).
Судовий наказ від 30.04.2015 року пред'являвся до державної виконавчої служби, зокрема 22.05.2015 року та 25.05.2017 року (а.с.7).
22.02.2019 року на адресу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» надійшла копія постанови старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що у боржника на момент перевірки відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення (а.с.8-9).
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Обов'язки і права виконавців визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».
У відповідності до ст.28 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
В порушення вимог вказаної статті постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу ПАТ «Чернівцігаз» не надходила, а копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка була винесена 14.12.2018 року, надіслана Першим відділом державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на адресу стягувача майже через два місяці після її винесення та отримана ПАТ «Чернівцігаз» 20.02.2019 року.
Виконуючи рішення суду виконавець не повністю використав свої повноваження, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна, які носили ефективний характер, зокрема: не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій має бути зазначено номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу; не здійснив огляд житлового та інших приміщень з метою виявлення майна, його опису, вилучення та подальшої реалізації з метою захисту інтересів стягувача; не залучав стягувача до проведення виконавчих дій; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі і конфіденційної.
Суд вважає, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження ВП №54320502 були порушені вимоги ст.ст. 2, 13, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.
Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.
Суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено лише про відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення на момент перевірки. Інформація про надіслання запитів до Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників- фізичних осіб інформація стосовно боржника в ДРФО та ПФУ, Єдиного реєстру МВС України - відсутня.
Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ст. 40 ч.1 Закону.
Державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 не проводив пошук майна боржника, не вчиняв жодної виконавчої дії, направленої на реальне виконання судового рішення.
Відповідно до п. а. ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка була винесена 21.12.2018 року, надіслана Першим відділом державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на адресу стягувача та майже через два місяці після її винесення отримана ПАТ «Чернівцігаз» 22.02.2019 року.
Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
На основі всебічно з'ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.18, 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 447, 449, 451 ЦПК України, - ПОСТАНОВИВ:
Скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз», заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 під час здійснення виконавчого провадження ВП №54320502.
Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2018 року ВП №54320502 винесену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя : Слободян Г.М.