справа № 2/325/327/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 жовтня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області:

у складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.

при секретарі : Цукановій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В своїй позовній заяві послалася на те, що їй, ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 10.11.2011 року.

З 17.07.1996 у будинку, що належить їй, було зареєстровано місце проживання її брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в домовій книзі зроблено відповідний запис. Однак, відповідач у її будинку близько десяти років не мешкає. Зазначене підтверджується довідкою Добрівської сільської ради Запорізької області від 02.08.2019 №274.

ОСОБА_2 фактично із родиною проживає на території Мелітопольського району де саме їй не відомо, бо вони не спілкуються, приїжджати до Приазовського району він не збирається, що унеможливлює його особисте звернення із заявою про зняття з реєстрації місця проживання.

Реєстрація місця проживання у її будинку ОСОБА_2 не дозволяє їй в повній мірі розпоряджатися своїм житлом, що є порушенням права власності. Зняти відповідача з реєстрації у позасудовому порядку немає можливості.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи судовою повісткою та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud0821/ (а.с.а.с.18, 20, 28, 36). Крім того, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.31) .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин:

Так, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НОМЕР_1 від 10.11.2011 року та копією витягу про державну реєстрацію прав №32330762 від 05.12.2011 року (а.с. 5-6).

Згідно копії домової книги , у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований 17.07.1996 року) (а.с. 7).

У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Добрівської сільської ради від 02.08.2019 року № 274, ОСОБА_1 зареєстрована і постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і має склад сім`ї: 1) дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2) брат - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (за даною адресою не проживає з 2007 року) (а.с.8).

Судом встановлено, що відповідач понад один рік у житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, хоча залишається в ньому зареєстрованим.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, між сторонами склалися цивільні правовідносини.

Тому при розгляді справи слід керуватися нормами Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Так, відповідно до вимог, які викладені в ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідного до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Із цього вбачається, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Відповідно до частини 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку більше одного року та залишається у ньому зареєстрованим, а тому перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому суд вважає можливим визнати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.М.Апалькова