Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1070/19
Провадження № 2/376/739/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Ткаченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сквирської міської ради Київської області про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Представник позивачів ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову представник вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції 04.07.2009 року, яка була мамою ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 .

Крім ОСОБА_2 у ОСОБА_5 був ще один син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув в автокатастрофі ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч. 1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, ОСОБА_3 має повне право на частку спадщини свого батька.

Позивачі подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Крім того, ОСОБА_2 , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, що підтверджується Довідкою міської ради №5636 від 07.11.2018 року, а ОСОБА_3 на час відкриття спадщини була неповнолітньою і теж вважається такою, що прийняла спадщину.

Разом з тим, на звернення представника позивачів - ОСОБА_7 державний нотаріус Савченко М.А. дала відмову в оформленні частини спадщини, а саме ј частини будинку по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що на даний час право власності на це нерухоме майно не зареєстровано належним чином (спадкодавець отримала його відповідно до договору дарування квартири від 17.09.2002 року, в якому вказано, що «обдарована» ОСОБА_5 прийняла у дар квартиру під номером 3 , але насправді це не квартира, а частина будинку. Відповідно до відповіді КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №2462 від 02.08.2018 року на запит державного нотаріуса 1/4 частини будинку по АДРЕСА_1 до цього часу зареєстрована на ОСОБА_9 , тобто на « Дарителя », хоча з 2002 року до своєї смерті цією квартирою реально володіла та користувалася саме ОСОБА_5, але не зареєструвала договір дарування квартири в Білоцерківському БТІ. Не зробив реєстрацію житла після її смерті і син ОСОБА_2 , який залишився проживати в цьому будинку.

У зв`язку з цим виникла потреба встановити факт належності на праві власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування квартири загальною площею 47,8 кв. м., житловою площею 15 кв. м., посвідченого приватним нотаріусом Климчуком С.І. і зареєстрованого в реєстрі за № 1911 від 17.09.2002 року, за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на вищезазначене позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять суд:

Встановити факт належності на праві власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування квартири загальною площею 47,8 кв. м., житловою площею 15 кв. м., посвідченого приватним нотаріусом Климчуком С.І. і зареєстрованого в реєстрі за №1911 від 17.09.2002 року, за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/8 жилого будинку №87, загальна площа якого складає 188,1 кв. м., житлова площа - 80,7 кв .м. по АДРЕСА_1 (1/8 частина складає 23,9 кв. м. загальної площі та 7,5 кв. м. житлової площі) в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/8 жилого будинку №87, загальна площа якого складає 188,1 кв. м., житлова площа - 80,7 кв. м. по АДРЕСА_1 (1/8 частина складає 23,9 кв. м. загальної площі та 7,5 кв. м. житлової площі) в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, представник позивачів ОСОБА_1 звернувся до суду з письмовою заявою, та просить суд ухвалити рішення в його відсутності та у відсутності позивачів, позов підтримує в повному обсязі (а.с.29).

Представник відповідача Сквирської міської ради київської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить судове засідання провести без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами(а.с.28).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції 04.07.2009 року (а.с.12), яка була мамою ОСОБА_2 , що підтверджується копією його Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_7, видане в м. Сквира Київської області 30.06.1969 року, актовий запис №136 (а.с.8) та бабусею ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження батька ОСОБА_3 - ОСОБА_6 (а.с.7), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 видане Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану (а.с.11) та копією Свідоцтва про народження - ОСОБА_3 , Серія НОМЕР_6 , видане Відділом ЗАГС Сосновського райвиконкому м. Черкас, 06.12.1991 року, актовий запис № 2178 (а.с.9).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, ОСОБА_3 має повне право на частку спадщини свого батька.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті матері - ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , що підтверджується копією Спадкової справи № 341/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с.32 - 36).

Крім того, позивач ОСОБА_2 , який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, що підтверджується Довідкою міської ради №5636 від 07.11.2018 року (а.с.13).

Разом з тим, на звернення представника позивачів - ОСОБА_7 державний нотаріус Савченко М.А. дала відмову в оформленні частини спадщини, а саме ј частини будинку по АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що на даний час право власності на це нерухоме майно не зареєстровано належним чином (спадкодавець отримала його відповідно до договору дарування квартири від 17.09.2002 року, в якому вказано, що «обдарована» ОСОБА_5 . прийняла у дар квартиру під номером НОМЕР_2 , але насправді це не квартира, а частина будинку (а.с.16).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до відповіді КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» №2462 від 02.08.2018 року на запит державного нотаріуса 1/4 частини будинку по АДРЕСА_1 до цього часу зареєстрована на ОСОБА_9 , тобто на « Дарителя » (а.с.14), хоча з 2002 року до своєї смерті цією квартирою реально володіла та користувалася саме ОСОБА_5, але не зареєструвала договір дарування квартири в Білоцерківському БТІ. Не зробив реєстрацію житла після її смерті і син ОСОБА_2 , який залишився проживати в цьому будинку, отже, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлює юридичний факт належності вищевказаного житлового будинку на праві власності - ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачі після смерті матері та бабусі - ОСОБА_5 прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, проте оформити спадщину належним чином не мають можливості, оскільки договір дарування кварти не було зареєстровано належним чином на спадкодавця, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачі не мають можливості та який підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 2,4,5,12,13, 19, 76,81, 82, 200,206, 247,258,259,263 - 265, 315,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1261, 1266,1268,1297 ЦК України суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сквирської міської ради Київської області про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності на праві власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування квартири загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 15 кв.м., посвідченого приватним нотаріусом Климчуком С.І. і зареєстрованого в реєстрі за №1911 від 17.09.2002 року, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/8 жилого будинку №87, загальна площа якого складає 188,1 кв. м., житлова площа - 80,7 кв. м. по АДРЕСА_1 (1/8 частина складає 23,9 кв. м. загальної площі та 7,5 кв. м. житлової площі) в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати право власності за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/8 жилого будинку №87, загальна площа якого складає 188,1 кв. м., житлова площа - 80,7 кв. м. по АДРЕСА_1 (1/8 частина складає 23,9 кв. м. загальної площі та 7,5 кв. м. житлової площі) в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко