Провадження № 2/325/378/2019
Справа №325/1730/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області, з підстав, передбачених ст.ст. 1258, 1272 ЦК України.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько позивача - ОСОБА_2 , який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку загальною площею 7,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області. Згідно заповіту нотаріально посвідченого 25.01.2011 року державним нотаріусом Мелітопольської районної державної контори Запорізької області Володіною О.С., яка діяла в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області, вище наведену земельну ділянку ОСОБА_2 заповів позивачу. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак 31 липня 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у 2011 році вона часто хворіла та перебувала на лікарняному. Так, в двадцятих числах вересня 2011 року вона захворіла та знаходилась на лікарняному з 26.09 по 03.10. 2011 року включно, а з 10 по 21 жовтня 2011 року - перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Приазовської ЦРЛ. Окрім того, проживаючи та здійснюючи ведення спільного господарства на протязі останніх років разом із батьком на час відкриття спадщини та, вступивши в управління майном після його смерті, позивач вважала, що фактично прийняла спадщину.

Ухвалою судді від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 27 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду на 26 жовтня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій позовній заяві просить справу розглядати за її відсутністю.

В судове засідання представник відповідача Приазовської селищної ради не з`явився, селищний голова Варбанський С.Є. надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та заяву про визнання позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Згідно ст..89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області у віці 78 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 07 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області.

Батьками позивача у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ).

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15 березня 1975 року, встановлено, що 15 березня 1975 року ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_6 , після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Іркутськ (копія паспорту серії НОМЕР_4 , виданий Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області).

Згідно довідки Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1593 від 29.08.2019 року, ОСОБА_2 по день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті батька ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 проживала разом з ним, вони вели спільне господарство, та вона є єдиним звісним спадкоємцем.

Отже, наведені документи підтверджують що ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , окрім того вони проживали разом за однією адресою, та вона є єдиною спадкоємицею після смерті батька.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,92 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області, ВАТ «Агротіс», що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 003109, виданого Приазовською селищною радою 21.03.2002 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5665.

Згідно заповіту серії ВРД № НОМЕР_6 , складеного 25.01.2011 року державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Володіною О.С., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку площею 7,92 гектарів, розташовану на території Приазовської селищної ради, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 003109, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці міста Іркутськ. Зазначений факт також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25942992 від 25.01.2011 року.

Державним нотаріусом Мелітопольської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Шевченко С.О., який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, передбаченого ст.1270 ЦК України. Зазначене підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 липня 2015 року.

Згідно повідомлення завідувача Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення завідувача Приазовської районної державної нотаріальної контори С.О. Шевченко від 16.10.2019 року вих. № 1128/01-09(01-16) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57925335 від 16.10.2019 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у Приазовській державній нотаріальній конторі не відкривалась.

Відповідно до Епікризу № НОМЕР_7 та виписок з медичної картки амбулаторного хворого встановлено, що ОСОБА_1 , 1957 р.н., у зв`язку з хворобою отримала листок непрацездатності із 26.09.2011 по 04.10.2011 і знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Приазовської ЦРЛ із 10.10.2011 року по 21.10.2011 року з певним діагнозом.

Із вказаних медичних документів встановлено, що в останні дні (із 26.09.2011 по 04.10.2011) встановленого законом шестимісячного строку для звернення до нотаріуса (із 04.04.2011 по 04.10.2011) позивач хворіла, що було істотними труднощами для спадкоємця для подання заяви нотаріусу у межах встановленого законом строку.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 ст.1268 ЦК України).

Частина 1 статті 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст.2 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішення суду має бути справедливим.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на необхідність вирішення справ із збереженням справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006, у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979).

Наявність прав на спадкове майно у інших осіб не встановлено.

Суд, приймаючи до уваги наведені норми законодавства та вказані в позові причини пропуску строку для прийняття спадщини, визнання позову відповідачем, яке не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову.

Строк тривалістю два місяці, як того просить позивач, суд вважає достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк у 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Приазовське Приазовського району Запорізької області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя О.П. Пантилус