ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

за участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача Новікової Н.І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Фастові Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 року адвокати Грек А.Б. та Новікова Н.І. в інтересах ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) в розмірі 22841,23 грн за прострочення виплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 за період з липня 2015 року по серпень 2015 року та з 01 грудня 2015 року по 01 липня 2019року, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Позовні вимоги мотивують тим, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.08.2015 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи 05.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. 18.08.2015 року відділом державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 528/2374/15-ц, виданого 04.08.2015 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 09.12.2015 року, заборгованість ОСОБА_3 за сплату аліментів на користь ОСОБА_2 , станом на 09.12.2015 року становить 1474,71 грн. З грудня 2015 року відповідач аліментів на утримання дитини не сплачує. Станом на 01.07.2019 року заборгованість становить 22841,23 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін по справі в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла пояснювальна записка, в якій він зазначив, що до призначення аліментів він купляв сину речі, які замовляв через інтернет. Аліменти почав сплачувати по 700 грн. проте в грудні 2015 року на нього був здійснений розбійний напад, після чого він потрапив до лікарні в реанімаційне відділення та перебував у комі. Стан здоров`я погіршився, він залишився без роботи. За весь час ОСОБА_2 пропонувала відмовитися від батьківства, проте він відмовився. Вказує, що просив позивачку дати номер картки чи адресу куди вислати гроші, але вона відмовила. Підсумовуючи, просив врахувати суд, що з нього стягуються аліменти на утримання дочки, свого майна він не має, проживає з матір`ю, має маленький заробіток, а тому не зможе виплатити пеню. Просив справу слухати у його відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

При розгляді справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.08.2015 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З довідки Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції від 01.12.2015 року за № 03.3-22/185463-6 вбачається, що ОСОБА_2 отримала аліменти від ОСОБА_3 з червня 2015 року по листопад 2015 року в розмірі 2105,93 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості від 09.12.2015 року за № 03.3-22/18871-7 Відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції за період з 05.05.2015 року по 09.12.2015 року борг ОСОБА_3 зі сплати аліментів за рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.08.2015 року становить 3580,64 грн.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості з аліментів, виданої Фастівським МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області 03.07.2019 року за № 1802-11, заборгованість ОСОБА_3 за сплату аліментів на користь ОСОБА_2 , станом на 01.07.2019 року становить 22841,23 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунку, розмір неустойки (пені) за період з 09.12.2015 року по 01.07.2019 року та за липень-серпень 2015 року становить 155953,76 грн.

Частиною 4 статті 194 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов`язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного.

Таким чином, звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань по сплаті аліментів можливо лише в тому випадку, коли заборгованість виникла з незалежних, поважних причин, які в кожному конкретному випадку оцінюються судом з огляду на обставини справи.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з незалежних від нього причин, що передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Як встановлено судом, внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за ним існує заборгованість по виплаті аліментів.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені).

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це один зі способів забезпечення виконання зобов`язання. Її завданням є сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму,виходячи з наступного розрахунку.

З огляду на наданий позивачем розрахунок суми неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів та з урахуванням правової позиції від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц пеня за період з 09.12.2015 року до 01 липня 2019 року та за липень-серпень 2015 року становить 155953, 76 грн. Даний розрахунок є вірним.

При цьому згідно ч.1 ст.196 СК України, сума пені не може бути більшою ніж 100% заборгованості по аліментам на дитину, тобто не більше 22841,23 грн.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не по його вині а в силу певних обставин (здійснений на нього напад в результаті якого перебував на лікуванні, після чого залишився без роботи, з ним проживає похилого віку матір яка потребує лікування, а також на утриманні є донька, на утримання якої за рішенням суду стягуються аліменти)просить зменшити розмір нарахованої пені.

Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Проаналізувавши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача, при цьому відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили про поважність причин несплати ним аліментів на утримання дитини, не ставив питання про розстрочку або відстрочку сплати заборгованості за аліментами, а також питання про повне або часткове звільнення його від сплати заборгованості за аліментами.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь сплачені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Матеріали справи містять розрахунок суми гонорару за надання правничої допомоги, відповідно до якого ОСОБА_2 була надана правнича допомога на загальну суму 2500,00 грн., та копію квитанції № 8788 від 14.05.2019 року про сплату ОСОБА_2 Адвокатському об`єднанню «Дарницька колегія адвокатів» м. Києва 2500,00 грн.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позову, судові витрати по справі в розмірі 2500,00 грн. слід покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень.

Керуючись ст. 4,12,81,89,141,265,268,273 ЦПК України, ст. 150,180-182,192 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 неустойку (пеню) в розмірі 22841,23 грн. за прострочення виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період липень 2015 року - серпень 2015 року та з 01 грудня 2015 року по 01 липня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер: НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер: НОМЕР_3 , зареєстр.: АДРЕСА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей