Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Гончарова К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ТОВ «Фінансова Компанія є Гроші» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивувало тим, що між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» та ОСОБА_2 було укладено договір №-005525 від 23.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 952387, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (ст. 207 ЦК України). Повідомленням №597 від 25.09.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача № 358045 позику у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору № /2 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам від 19.02.2018 року. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору. (п.5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 днів.(5.2. договору). Дата надання Позики 23.05.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення Позики - не пізніше 23:00 22.06.2018 включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним Договором. Відповідно до умов Договору Сума процентів за користування позикою становить 290,96 грн. за 31 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (16,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 1090,96 грн. Так, у строк, зазначений даним Договором у разі виконання Відповідачем зобовязань за цим Договором, Відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування

позикою. Станом на 09.10.2018 року відповідачем ОСОБА_2 прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 800 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1554,98 грн.; заборгованості за пенею - 2208,00 грн.; загальна сума заборгованості за договором складає 4562,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. та витрати за юридичні послуги у розмірі 1500,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2018 року визначено головуючого суддю Степаненко Ю.А.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 30.10.2018 року відкрито провадження суддею Степаненко Ю.А. в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2019 року, відповідно до Розпорядження №21 від 26.02.2019 року, у звязку з закінченням терміну повноважень судді Степаненко Ю.А. цивільна справа №311/3639/18 (провадження №2/311/157/2019) розподілена судді Нікандровій С.О.

Ухвалою суду справа прийнята до провадження судді Нікандрової С.О. та призначено розгляд за правилами спрощеного провадження.

В судові засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, просила задовольнити позовні вимоги та вирішити позов на підставі наявних в справі доказів, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 27.11.2019 року, 29.01.2019 року та 06.03.2019 року не зявився, за даними, наданими виконавчим комітетом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/2, але не проживає. Його місцезнаходження сільській раді не відомо. Відповідач повідомлявся про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,

зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_2 було укладено договір №-005525 від 23.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача ОСОБА_2 на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-

цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 952387, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Повідомленням №597 від 25.09.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача №358045 позику у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень.

Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

Відповідач ОСОБА_2 зобовязання за договором належним чином не виконує та станом на 09.10.2018 р. має заборгованість по договору позики в сумі 4562,98 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 800,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 1554,98 грн.; заборгованості за пенею в сумі 2208,00 грн.

Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору №-005525 від 23.05.2018 року (а.с.19-23).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором.

Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.

За таких обставин, у звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором позики, укладеним в електронному вигляді 23.05.2018 р., позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 4562,98 грн. з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші», підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, сплачений позивачем платіжним дорученням №1406 від 04 жовтня 2018 року судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано: договору про надання юридичних послуг №01/08-2 від 01 серпня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» і фізичною особою підприємцем ОСОБА_4, акт приймання-передачі наданих послуг №52 від 01.10.2018 року по Договору про надання юридичних послуг №01/08-2 від 01.08.2018 року, платіжне доручення №1304 від 03.10.2018 року.

Позивач самостійно вирішує питання про вибір свого представника у суді, однак держава гарантує такій особі право на відшкодування витрат на правничу допомогу, надану лише адвокатом.

Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, яка не має статусу адвоката, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення до судових витрат сум, сплачених позивачем за послуги, надані особою, яка не є адвокатом.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 141 ч. 1, ч. 2 п.1, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 71622, АДРЕСА_1/2) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд.10-к, , р/р 0121 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299) заборгованість за договором №-005525 від 23.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 4562 (чотири тисячі пятсот шістдесят дві) гривні 98 копійок, що складається з заборгованості за кредитом 800 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 1554,98 грн., заборгованості за пенею 2208,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 71622, Запорізька область, Василівський район, с. Верхня Криниця, вул. Вокзальна, буд. 32) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія є Гроші» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро,

вул. Набережна перемоги, буд.10-к, , р/р 0121 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299) судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5