ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/430/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 302090000 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2019 року, постановленого під головуванням судді Побережної Н.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», головного агронома СТОВ «Лан» ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» (далі - СТОВ «Лан»), головного агронома СТОВ «Лан» ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 травня 2018 року поблизу с. Нова Ярославка, Шполянського району, Черкаської області службовими особами СТОВ «Лана», на яких, зокрема, покладено обов`язок дотримання відповідних правил поводження та використання препаратів для захисту рослин, не вказавши часу ізоляції бджіл, у період масового льоту бджіл було здійснено обприскування поля, яке засіяне ріпаком, ядохімікатами. В результаті обробітку полів ядохімікатами залинуло 100 бджолосімей, які знаходились на подвір`ї позивача.

04 червня 2018 року позивач подав до сільської ради та Державної екологічної інспекції в Черкаській області заяву по факту загибелі бджіл. Проте відповіді та реакції не було.

Позивач зазначає, що по даному факту працівниками поліції було відкрито кримінальне провадження.

Внаслідок протиправних дій відповідача та у зв`язку із гибеллю бджіл, позивач отримав збитки, які становлять 300 000 грн. та моральні переживання, які він оцінив в сумі 100 000 грн.

З таких підстав просив суд стягнути з СТОВ «Лан» та головного агронома СТОВ «Лан» ОСОБА_4 на свою користь 300 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26 березня 2019 року клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_3 задоволено.

Залучено до розгляду справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 .

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд в оскаржуваному рішенні не оцінив докази в сукупності з іншими доказами позивача, покази ОСОБА_3 та свідків, які підтвердили факт спільного ведення господарства, а саме: пасіки із кількістю вуликів 100 штук - ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Також свідками було підтверджено , що саме після обробітку отрутохімікатами полів ріпаку працівниками СТОВ «Лан» загинули бджоли.

Відсутність договірних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не означає, що права позивача відповідачами не порушені.

У відзиві на апеляційну скаргу СТОВ «Лан» просить рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи апеляційну скаргу не обґрунтованою, а вимоги викладені в ній , не відповідають чинному законодавству. Також апелянт не довів фактів порушення судом його прав та інтересів, тому не може бути скасоване законне та обґрунтоване рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу головний агроном СТОВ «Лан» Крюк О.В. посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення по наступних підставах.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 01 червня 2018 року, складеного слідчим СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом Задорожня В.О., за участю власника ОСОБА_3 , встановлено, що в АДРЕСА_1 , на подвір`ї розміщена територія, яка огороджена парканом. На даній території розміщено в хаотичному порядку дерев`яні вулики різних кольорів та форм в загальній кількості 100 штук. Біля кожного вулика на землі знаходились бджоли без ознак життя і живі бджоли, які літають біля вуликів. Деякі живі бджоли з вуликів виносять бджіл без ознак життя. По вулиці, від вказаного подвір`я, в напрямку від центру села, близько 1 000 метрів з правого боку від дороги, на полі наявний посів рапсу, рослини якого цвітуть.

Як вбачається із письмового пояснення ОСОБА_3 , що 31 травня 2018 року близько 11 години за адресою проживання прийшов на пасіку та помітив, що бджоли почали падати та вмирати. У власності 100 вуликів та близько 80% бджіл вмерло. 01 червня 2018 року звернувся до СТОВ «Лан», де йому повідомили, що вже окроплені поля та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_3 , вбачається, що 31 травня 2018 року близько 11 години вона вийшла з домоволодіння та побачила, що бджоли падають та помирають на льоту. У них з чоловіком є 100 вуликів та приблизно 80% із бджіл померли. 01 червня 2018 року чоловік звернувся до СТОВ «Лан» та дізнався, що працівники підприємства обробили поле, за 1 км від їхньої хати, через це і померли бджоли.

04 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Державної екологічної інспекції в Черкаській області із зверненням щодо захисту своїх прав, як громадянина у галузі охорони навколишнього середовища та просив притягнути до відповідальності згідно чинного законодавства винних осіб.

Також 04 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до голови сільської ради с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської області із заявою, в якій просив допомогти розібратися у ситуації, що трапилася 01 червня 2018 року і визначити розмір збитків, а саме просив повернути йому 100 бджолосімей.

Відповідно до листа Державної екологічної інспекції в Черкаській області № 02-11/В.187-206 від 26 червня 2018 року вбачається, що здійснення державного за дотриманням санітарного законодавства до повноважень Державної екологічної інспекції у Черкаській області не входить, а відповідно, здійснення державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства відноситься до повноважень Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області.

Згідно довідки № 49 від 13 березня 2019 року виданої виконкомом Ярославської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області вбачається, що згідно по господарського обліку станом на 2018 року по Ярославській сільській раді обліковується 249 бджолосімей. За ОСОБА_1 бджолосім`ї не зареєстровані.

За інформацією Веселокутівської сільської ради № 02-09/61 від 13 березня 2019 року встановлено, що на території Веселокутівської сільської ради зареєстровано 8 пасік. За ОСОБА_1 на території сільської ради пасіка не зареєстрована.

Листом від 09 лютого 2019 року від ФОП ОСОБА_7 , адвокату Заволокіну О.О., щодо надання письмової інформації на адвокатський запит від 01 лютого 2019 року, повідомлено, що ринкова вартість у Шполянському районі Черкаської області однієї рамки з бджолосім`ї на 30 травня 2018 року становила 250 гривень, з урахуванням того, що в одному вулику знаходилось 12 рамок здійснено розрахунок 12х250=3000 гривень (три тисячі гривень). (а.с.38).

ОСОБА_7 згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29 травня 2017 року, зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 16 травня 2017 року, основний вид економічної діяльності 01.49 - розведення інших тварин.

Відповідно до ветеринарно - санітарного паспорта пасіки №2 виданого 01 квітня 2016 року Головним ветеринарним лікарем району Шполянської районної державної лікарні ветеринарної медицини ОСОБА_3 належить пасіка в кількості 142 (сто сорок дві) бджолиних сімей, яка розташована в с. Нова Ярославка, Шполянський район, Черкаської області, Ярославська сільська рада.

Згідно довідки від 25 березня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Ярославської сільської ради, Шполянського району,Черкаської області ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час згідно по господарського обліку зі слів ОСОБА_3 , утримує бджолосім`ї в кількості 100 (сто) штук.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 частини 2 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бджільництво» паспорт пасіки - документ про ветеринарно-санітарний стан бджолиних сімей, виданий власнику пасіки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини.

Згідно ст.13 Закону України «Про бджільництво» з метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно п.п. 2-5 Порядку реєстрації пасік, №184/82 від 20.09.2000, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук від 20.09.2000 №184/82, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.10.2000 за №737/4958, пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка займається бджільництвом, у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах один раз в рік заснування пасіки.

Реєстрація пасік проводиться на підставі заяви фізичної чи юридичної особи незалежно від форми власності. У заяві про реєстрацію пасіки зазначаються назва та адреса заявника, кількість бджолосімей.

Під час реєстрації пасік проводиться їх обстеження районними (міськими) управліннями ветеринарної медицини. Дані обстежень заносяться у журнал обліку пасік у районному (міському) управлінні ветеринарної медицини.

Районне (міське) управління ветеринарної медицини повинне видати в 30-денний термін заявнику ветеринарно-санітарний паспорт пасіки, що засвідчує факт її реєстрації. Порядковий номер у журналі, під яким зареєстрована пасіка, присвоюється ветеринарно-санітарному паспорту пасіки.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про бджільництво» фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 являється власником пасіки на 100 вуликів, які розташовані по АДРЕСА_1 і які допомагає утримувати ОСОБА_1 .

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 не являється власником пасіки та немає вуликів.

Відсутні також в матеріалах справи докази щодо спільного утримання позивачем з ОСОБА_3 пасіки.

Щодо отруєння бджіл препаратами для обробки полів, то в даній частині рішення суду не переглядається, оскільки судом встановлено факт і відповідачі не заперечували отруєння бджіл саме ядохімікатами.

Проте, відповідно до ст. 37 Закону України «Про бджільництво» , у разі отруєння бджіл на полях, їх власник зможе пред`явити агровиробнику претензії, у суді довести обґрунтованість своїх вимог щодо компенсації збитку.

Згідно ст. 39 Закону України «Про бджільництво» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про бджільництво, відшкодовується в порядку, та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, законодавством передбачено відшкодування майнової шкоди за наявності порушення саме його цивільного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач повинен довести, що саме його майну завдано шкоду. Але позивач в судовому засіданні не довів, що загиблі бджоли належали саме йому, а не іншій особі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини спору, належним чином дослідивши докази у справі, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачем шкоди спричиненої загибеллю бджіл (бджолосімей) .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 26 липня 2019 року залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді: