Ухвала

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 205/1956/19

провадження № 61-18554ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом доОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у жовтні 2019 року, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просив скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року і залишити в силі ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2019 року.

У відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити з огляду на наступне.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України (у редакції чинній станом на день подачі касаційної скарги) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв