ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/198/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 301030000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

та сторін і їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/13196/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року (ухвалене суддею Братасюком В.М., дату складання повного тексту не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні незавершеним будівництвом житловим будинком шляхом знесення частини будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Управління Державної архітектурної інспекції в Тернопільській області, про усунення перешкод у користуванні незавершеним будівництвом житловим будинком шляхом зобов'язання відповідачки знести самочинно збудовану частину її житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона успадкувала незавершений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_2.

На час звернення з позовом вона практично завершила будівництво будинку проте її сусідка ОСОБА_2, розпочавши 25.08.2017 року житлове будівництво на належній їй земельній ділянці по АДРЕСА_1, створила їй перешкоди у вільному та безпечному користуванні її житловим будинком через недотримання обов'язкової 8-метрової відстані між будинками яка передбачена проектами будівництва та нормами ДБН 360-92**.

На вимогу припинити самочинне будівництво та перемістити його відповідно до затвердженого проекту відповідачка відмовилась, тому просить задовольнити її вимоги.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її вимоги посилаючись на його незаконність.

Позивач зазначила, що суд безпідставно не взяв до уваги те, що будівництво відповідачкою будинку здійснюється з істотним порушенням проекту будівництва її будинку та не дав належної оцінки акту складеному Білецькою сільською радою, яким зафіксовано відстань від її будинку до краю фундаментних будівельних блоків розпочатого ОСОБА_2 будівництвом будинку 5,35 метра. Ступінь вогнестійкості будинків та відстань між ними передбачена проектами забудови, а тому не підлягає доведенню.

Відповідачкою порушене її право на безпечне користування житловим будинком внаслідок порушення нею протипожежних норм, а саме 8 метрової відстані між будинками.

Відсутність приписів ДАБК про усунення допущених порушень в ході будівництва за умови їх бездіяльності не може бути підставою відмови у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що суд вірно встановив обставини справи та дав вірну оцінку акту Білецької сільської ради, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та додатково пояснила, що її будинок збудовано з дотриманням 3 метрової відстані до межі згідно до схеми забудови земельної ділянки. Відповідачка, в порушення проекту забудови власної земельної ділянки та протипожежних норм збудувала будинок на відстані 2.35 метра в той час коли така відстань запроектована в 5 метрів. Порушення своїх прав вбачає у тому, що у разі виникнення пожежі виникне небезпека її життю, оскільки із-за малої відстані вона не зможе залишити будинок (вибігти), тобто матиме порушення її права на безпечне користування будинком та існуватиме загроза її життю та здоров'ю. Вона зверталась до контролюючих органів з приводу порушення ОСОБА_2 проекту будівництва, однак їй повідомляли, що при неодноразових виїздах на місце забудовник була відсутньою, тому відсутні підстави для проведення заходу архітектурно-будівельного контролю.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та вважає достатніми для доведення факту недотримання протипожежних відстаней між будинками сторін акт Білецької сільської ради, в якому зафіксована відстань між будинками та схему забудови їх земельних ділянок. Суд роз'яснював право на призначення будівельної експертизи однак вони відмовились, оскільки для доведення фактичної відстані між будинками непотрібно спеціальних знань.

Допускає застосування відступного, яке передбачене статтею 600 ЦК України, що дасть можливість позивачці покращити вогнестійкість свого будинку без знесення будинку відповідачки.

Представник ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав та пояснив, що будинки сторін другого ступеня вогнестійкості і згідно норм ДБН відстань між будинками не може бути меншою ніж 6 метрів. Фактично відстань від межі до будинку ОСОБА_2 близько 4 метрів, а з дотриманням ОСОБА_1 передбаченої її проектом відстані 3 метри будуть дотримані протипожежні відстані. Будівництво будинку ОСОБА_2 розпочала 22 вересня 2017 року після подачі повідомлення про початок будівельних робіт, а сільською радою проводились заміри 7 вересня 2017 року. На час обстеження земельної ділянки та проведення замірів були завезені бетонні блоки, які тимчасово були викладені щоб не було зсувів ґрунту при проведенні земляних робіт, оскільки земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться нижче рівня земельної ділянки ОСОБА_1 Заїзд в двір ОСОБА_2 передбачений не зі сторони господарства ОСОБА_1, що виключає можливість під'їзду пожежної машини повз її будинок. Будинок ОСОБА_1 збудовано з відхиленням від проекту забудови, який передбачав загальну площу 377 кв.м. і два поверхи, фактично збудовано будинок загальною площею 508 кв.м. в 3 поверхи, що також впливає на нормативи протипожежних розривів. Сторона позивача вимагає сплатити їм 5000 доларів для того, щоб вона відмовилась від позову.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши сторін та представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем належними та допустимими доказами порушення її прав внаслідок зведення ОСОБА_2 будинку на відстані ближчій від запроектованої. При цьому суд вказав, що акт Білецької сільської ради не є достатнім доказом порушення прав позивачки, які підлягають захисту у визначений нею спосіб.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2012 року у справі №1915/1996/2012, за ОСОБА_1 визнано право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами готовністю 67%, що знаходиться в АДРЕСА_2. після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 4-5, 76).

На земельну ділянку площею 0,12 га, за вказаною адресою, нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Рішенням виконавчого комітету Білецької сільської ради №138 від 26.09.2013 року надано ОСОБА_1 дозвіл на продовження будівництва житлового будинку та зобов'язано проводити будівництво згідно затвердженої проектно-технічної документації та продовжити дозвіл на проведення будівельних робіт. В жовтні ОСОБА_1 подала до Інспекції ДАБК повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

На суміжній земельній ділянці по АДРЕСА_1 відповідачка ОСОБА_2 на підставі наявних в неї дозвільних документів проводить будівництво житлового будинку з літньою терасою та навісом для автомобіля.

Позивач, посилаючись на те, що будівництво проводиться з недотриманням протипожежних відстаней та проекту будівництва, яке порушує її право на безпечне користування власним будинком, надала акт обстеження земельних ділянок в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 складений комісією Білецької сільської ради 7 вересня 2017 року.

В акті зазначено про відсутність межових знаків між земельними ділянками; на земельній ділянці по АДРЕСА_2 знаходиться незавершений будівництвом будинок; на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розпочате будівництво, а саме встановлюються фундаментні будівельні блоки; відстань від стіни незавершеного будівництвом житлового будинку ОСОБА_1 до краю фундаментних будівельних блоків на земельній ділянці по АДРЕСА_1 становить 5,35 м. (а.с.8).

Представник відповідача в суді першої інстанції заперечував зафіксовану актом відстань вказуючи на те, що фундаментні блоки, до яких проводились заміри, не були складовою фундаменту, а встановлювались для уникнення осипання ґрунту при будівництві фундаменту в зв'язку з похилою місцевістю та що повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстроване в ДАБІ лише 22.09.2017 року.

Позивач вказаних заперечень не спростувала, вважала достатніми надані нею докази та після роз'яснення судом права на призначення будівльно-технічної експертизи відмовилась від такої.

В суді першої та апеляційної інстанції оглядалась проектна документація ОСОБА_1 на будівництво будинку загальною площею 377 кв.м. однак в ній відсутня інформація про ступінь вогнестійкості будинку.

З пояснень позивача вбачається, що проектом будівництва, який вона успадкувала передбачено будівництво двоповерхового житлового будинку загальною площею 377 кв.м.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва позивач може заявляти за умови доведеності факту порушення його прав самочинною забудовою.

Позивач порушення своїх прав вбачає у порушенні відповідачкою протипожежних відстаней між будинками, що створює їй перешкоди у безпечному користуванні будинком, а в суді апеляційної інстанції заявляла про небезпеку її життю та здоров'ю.

Протипожежні відстані між житловими будинками індивідуальної забудови визначаються відповідно до ступеня їх вогнестійкості, відповідно до п.3.13; 3.25*, а також таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92 ** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Згідно вказаної таблиці протипожежні відстані між індивідуальними житловими будинками першого- другого ступеня вогнестійкості повинні становити не менше 6 метрів; третього ступеня - 8 метрів. Допускається зменшення відстаней між стінами будинків без віконних прорізів та якщо стіна вищого будинку, розміщеного навпроти іншого будинку, є протипожежною.

Позивач не довела, що недотримання ОСОБА_2 запроектованої протипожежної відстані створює їй перешкоди у користуванні будинком та загрожує життю.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання позивача і її представника на звіт обстеження будинку, як доказ належності незавершеного будівництвом житлового будинку до ІІІ ступеня вогнестійкості, оскільки він є результатом обстеження фактично існуючої будівлі без врахування проектної документації.

В справі відсутні допустимі та достовірні докази про порушення відповідачем протипожежних розривів, які надані спеціалістами в галузі контролю за дотриманням норм містобудування, або експертом щодо існування реальної загрози в користуванні належним позивачу незавершеним будівництвом житловим будинком.

Відповідно до статті 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

Сам по собі факт будівництва будинку з порушенням запроектованих протипожежних розривів за відсутності допустимих та достовірних доказів вогнестійкості будинків, їх характеристик, розміщення на місцевості та відповідності побудованих об'єктів проектно-технічній документації не свідчить про порушення прав позивачки , які підлягають захисту в обраний нею спосіб.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку акту Білецької сільської ради.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі не вбачає.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Апеляційний суд, керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення складено 19 березня 2019 року.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді О.І.Ткач

М.В. Ходоровський