Справа № 428/8349/17
Провадження № 22-ц/810/299/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 березня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Дронської І.О.,

розглянувши питання про зупинення апеляційного провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 вересня 2018 року

за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної та заробітної карток недійсними, скасування відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки (штрафу, пені), страхового платежу по договору страхування кредитного ліміту,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (перейменовано на АТ КБ «Приватбанк») про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної та заробітної карток недійсними, скасування відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки (штрафу, пені), страхового платежу по договору страхування кредитного ліміту.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито два рахунки, а саме зарплатна карта та кредитна карта. Поза волею позивача невідомі особи з карткового рахунку шахрайським способом здійснили переказ коштів з його кредитної та зарплатної карток. При цьому, відповідачем безпідставно нараховуються відсотки, неустойка за користуванням кредитним лімітом.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що документ, який іменується «Умови та правила надання банківських послуг» не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Співробітники банку не ознайомили її з Умовами та Правилами надання банківських послуг, не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору.

У відзиві на позовну заяву акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зазначило, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписала заяву № б/н від 16 лютого 2015 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та приєдналася до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Також відповідач посилається на те, що позивач, підписавши 16 лютого 2015 року анкету-заяву про приєднання до Правил надання банківських послуг у Приватбанку, був повідомлений про їх зміст та про розміщення їх тексту на офіційному сайті відповідача, про що зазначено у самій анкеті-заяві.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної та заробітної карток недійсними, скасування відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки (штрафу, пені), страхового платежу по договору страхування кредитного ліміту.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 вересня 2018 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та справа призначена до розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні вважали, що справа підлягає зупиненню до розгляду справи № 342/180/17-ц ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду.

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судовому засіданні заперечував проти зупинення провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, виходячи з наступних підстав.

Предметом позову є вимога про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної та заробітної карток недійсними, скасування відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки (штрафу, пені), страхового платежу по договору страхування кредитного ліміту.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того що відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 16.02.2015 року ОСОБА_1 виразила згоду із тим, що вона ознайомлена в письмовому вигляді з договором про надання банківських послуг до його укладення, Також позивач погодилася із тим, що заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Суд посилався на умови укладеного між сторонами договору (п. 1.1.5.14 та п. 1.1.5.30, 2.1.3.8 Умов та правил надання банківських послуг).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що під час оформлення документів для отримання зарплатної картки ніякого кредитного ліміту не запитувала, про те, що універсальна картка є кредитною співробітники банку не повідомили, умови кредиту не обговорювалися, кредитний ліміт не встановлювався.

Щодо укладення між сторонами по справі кредитного договору позивач зазначив, що Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договорами, якщо не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву.

Встановлено, що під час розгляду справи у подібних правовідносинах ухвалою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передано на розгляд ОСОБА_2 Верховного Суду.

Постановляючи дану ухвалу Перша судова палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду зазначила, що є підстави для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, а також необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Колегія суддів Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Ухвалою ОСОБА_2 Верховного суду від 12 березня 2019 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд справи.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, повязані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду.

Оскільки, справа у подібних правовідносинах передана на розгляд до ОСОБА_2 Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі (№ 428/8349/17) до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17.

Керуючись п. 10 ч. 1ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 260 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 428/8349/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 вересня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання транзакції щодо переказу коштів з кредитної та заробітної карток недійсними, скасування відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки (штрафу, пені), страхового платежу по договору страхування кредитного ліміту, до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_2 Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 28 березня 2019 року.

Cудді