Провадження № 2/520/1681/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.,
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про зняття арешту з майна,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , посилаючись на те, що накладений арешт позбавляє її можливості реалізувати своє право на спадщину.
Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 13 квітня 1973 року ОСОБА_1 , уклала шлюб з ОСОБА_2 , згідно зі свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1973 року, актовий запис №21.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 13 липня 2018 року.
ОСОБА_2 був власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_3 , виданого 08.09.1997 року Державною судноплавною компанією «Чорноморське пароплавство». Реєстрація прав на нерухоме майно виконана в 1997 році КП «ОМБТІ ОН».
26 серпня 2016 року ОСОБА_2 залишив заповіт на все належне йому майно на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 24757140 від 23.10.2012 року, Відділом примусового виконання Державної виконавчої служби України був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_3 .
Згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, боржником зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 .
Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Судом встановлено, що, відповідно до заповіту, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , є власником Ѕ квартири за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Суд дійшов висновку, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України був безпідставно накладений арешт на квартиру АДРЕСА_3 , оскільки власником квартири є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , а не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , який є боржником у виконавчих документах, тому арешт, накладений державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 12,81, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 321, 391 ЦК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт з Ѕ частини квартири АДРЕСА_3, накладений державним виконавцем відділу примусового виконання Державної виконавчої служби України постановою про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження № 24757140 від 23.10.2012 року.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Пучкова І. М.