Справа № 199/8879/17
(2/199/926/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Шеленок С.М.

представник позивача:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначив, що 24.11.2009 року він та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 350 450, 0 грн строком до 01.09.2011 року.

У визначений договором строк відповідач позивачу грошові кошти не повернув, у звязку з чим 28.12.2012 року позивач звернувся до суду з позивом до відповідача про стягнення суми боргу.

Після повернення Індустріальним районним судом позовної заяви, ОСОБА_3 повторно подав до суду позов, та 05.03.2013 року суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовна заява була прийнята до розгляду. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2013 року вказана справа за підсудністю була передана до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу у розмірі 350 450, 0 грн, 3 % річних у розмірі 27 424, 51 грн, безпідставно отримані кошти у розмірі 757 073, 88 грн, всього: 1 134 948, 39 грн.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/199/1592/15, виданим 07.04.2015р. та боржнику ОСОБА_4 надано строк для добровільного виконання рішення до 04.05.2015р.

В 2015 році позивач отримав з Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 постанову про закінчення виконавчого провадження , в якій зазначено, що майна боржника на території АНД району м. Дніпропетровська не виявлено.

Таким чином позивачу стало відомо, що домоволодіння № 80 по вул.. Релєєва у м. Дніпрі та земельна ділянка під цим будинком, які належали на праві власності ОСОБА_4 були відчужені за договором дарування сину відповідача, ОСОБА_5

Позивач вважає, що вказані договори дарування порушують права та законні інтереси позивача, оскільки були вчинені з метою уникнення від відповідальності боржника, а саме- неповернення боргу.

З урахуванням наведеного, позивач просить визнати недійсними:

-договір дарування домоволодіння №80 по вул.. Рилєєва у м. Дніпропетровську, укладеного 20.02.3013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстраційним № 210; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0, 0465 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, укладеного 20.02.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстраційним № 213; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0, 0535 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, укладеного 04.08.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним № 1034.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідачів позов не визнав, просив залишити без задоволення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 24.11.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 350 450, 0 грн строком до 01.09.2011 року.

У визначений договором строк відповідач позивачу грошові кошти не повернув, у звязку з чим 28.12.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу.

Після повернення Індустріальним районним судом позовної заяви, ОСОБА_3 повторно подав до суду позов,та 05.03.2013 року суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовна заява була прийнята до розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2013 року вказана справа за підсудністю була передана до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу у розмірі 350 450, 0 грн , 3 % річних у розмірі 27 424, 51 грн, безпідставно отримані кошти у розмірі 757 073, 88 грн, всього: 1 134 948, 39 грн.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпра відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/199/1592/15, виданим 07.04.2015р. та боржнику ОСОБА_4 надано строк для добровільного виконання рішення до 04.05.2015р. В 2015 році позивач отримав з Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_6 постанову про закінчення виконавчого провадження , в якій зазначено, що майна боржника на території АНД району м. Дніпропетровська не виявлено.

Як убачається з матеріалів справи, 20.02.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, був укладений договір дарування домоволодіння №80 по вул.. Рилєєва у м. Дніпропетровську, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстраційним № 210.

20.02.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0, 0465 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, укладений посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстраційним № 213.

Крім того, 04.08.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір дарування земельної ділянки площею 0, 0535 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним № 1034.

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно ( дарунок) у власність.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України , якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, то такий правочин може бути визнаний недійсним судом ( оспорюваний правочин). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. будь-яких доказів, які б свідчили про те, що при укладенні договорів дарування нерухомого майна сторонами не додержані вимоги ст, 203 ЦК України, суду надано не було.

З матеріалів справи убачається, що оспорювані договори дарування були укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в лютому 2013 року, тобто до часу звернення ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_9 про стягнення боргу та вирішення спору по суті.

Крім того, матеріали справи містять квитанції про оплату комунальних послуг ОСОБА_5 за житловий будинок по вул.. Рилєєва, 80 у м. Дніпро, сплату земельного податку, що вказує на реальне настання цивільно-правових наслідків за договором дарування.

Оскільки позивач не зазначив причиннонаслідкового зв»язку між ухиленням відповідачем від виконання грошових зобовязань та укладенням ним договору дарування нерухомого майна, яке мало місце в лютому 2013 році, тобто до часу звернення з позовом про стягнення грошових коштів, суд вважає, що позов є необґрунтованим та його слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 717 ЦКЕ України. ст.ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя О.Г.Скрипник