Справа № 681/106/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Полонської міської ради Полонського району Хмельницької області про тлумачення змісту правочину, -

встановив:

У січня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила суд розтлумачити правочин договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який укладений 10.12.1957 року (далі Договір від 10.12.1957 року), так: Полонська міська рада надала, а ОСОБА_3 прийняла у безстрокове користування земельну ділянку № 6 по вулиці Поліській (до перейменування провулок Радянський (рос. Советский).

Позов мотивовано тим, що позивач має намір успадкувати після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 16.05.2017 року, належний для останньої житловий будинок та земельну ділянку, розташовані в м. Полонне, по вул. Поліській, 35. Однак при зверненні з цього приводу до нотаріуса було виявлено, що у вказаному договорі зазначено місце розташування земельної ділянки, яка була передана матері провулок Свердлова, а у відмітці, яка зроблена бюро технічної документації записано адресу провулок Радянський (по тексту рос. Советский). Вказані розбіжності у назві провулку позбавляють позивача оформити нотаріально своє право на спадщину, через що нотаріус рекомендував їй звернутись до суду із заявою про тлумачення змісту заповіту.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, подала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача також в суд не зявився, подавши клопотання про розгляд справи без участі представника Полонської міської ради.

Дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

Встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який укладений 10.12.1957 року, відділ комунального господарства виконавчого комітету Полонської міської ради на згідно рішення вказаного виконкому № 20 від 07.10.1957 року про відвід земельної ділянки, надав для ОСОБА_3 (матері позивача) надав у безстрокове користування земельну ділянку № 6 по провулку Свердлова, загальною площею 600 кв. м. (а.с.10).

Даний договір посвідчений нотаріально 26.12.1957 року.

24.02.1962 року на вказаному договорі органом БТІ здійснено реєстрацію домоволодіння № 6 по провулку «Советскому» в м. Полонне за власником ОСОБА_3

24.11.2018 року приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 на належний останній будинок, адреса якого на теперішній час значиться вулиця Поліська, 35 в м. Полонне із мотивів, що у вказаному договорі для спадкодавця надавалась земельна ділянка, розташована по провулку Свердлова № 6, а тому договір не підтверджує право власності ОСОБА_4 на Ѕ частку вказаного житлового будинку, оскільки вулиця Поліська ніколи не носила назву «Свердлова» (а.с.14).

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд виходить із такого.

Правочин це дія особи, яка відображає її внутрішню волю. Якщо волевиявлення виражене нечітко, можливе різне тлумачення волі сторін правочину. Тому виникає необхідність у встановленні особливих правил тлумачення волі сторони правочину.

У ч.2 ст.213 та ст.637 ЦК закріплено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (умов договору).

Статтею 213 ЦК визначено субєктів тлумачення правочину (чч.1, 2 ст.213 ЦК та правила тлумачення правочину (чч.3, 4 ст.213 ЦК).

Разом з тим, правочин тлумачиться судом лише при розгляді спору, а не сам по собі.

В той же час, як вбачається із змісту договору від 10.11.1957 року в ньому зрозуміло вказано, що для ОСОБА_3 надавалась земельна ділянка № 6 по провулку Свердлова.

На цьому договорі 24.02.1962 року орган БТІ здійснив реєстраційний запис про належність ОСОБА_3 домоволодіння № 6, розташованому по провулку «Советскому».

Отже, розбіжність у назвах провулку виникла після укладення договору від 10.11.1957 року, та вчинена внаслідок дій органом який не являвся його стороною.

За таких обставин суд не знаходить підстав застосовувати правила статей 213 та 637 ЦК України та фактично тлумачити, чи мало місце перейменування провулків з часу укладення вищевказаного договору про надання земельної ділянки до часу реєстрації права власності на збудоване на ній домоволодіння. Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 263-265, ч.1 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, яке буде складено 25.03.2019 року.

Позивач ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс 30500.

Відповідач Полонська міська рада Хмельницької області, , місце знаходження: м. Полонне, вул. Лесі Українки, 113, Хмельницької області, поштовий індекс 30500.

Головуючий: