БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7388/18
провадження № 2/361/1099/19
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

13 березня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.11.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов Договору, відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконує, у звязку із чим утворилася перед банком заборгованість, яка з урахуванням тіла кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, пенею, а також штрафів становить 13 417,70 грн. Позивач просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судові витрати на свою користь.

У судове засідання представник позивача не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання, в якому просив слухати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання також не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2015 року ОСОБА_3 (далі Позичальник), відповідно до укладеного договору № б/н між ним та АТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк), отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З вищевказаного договору видно, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифи складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Як вбачається із п. 2.1.1.2.3. Умов надання банківських послуг, Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню Банку, і Клієнт дає право Банку у будь-який час змінювати (зменшувати, збільшувати чи анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Умовами договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 1.1.2.1.8. Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, позичальник зобовязався на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту на Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг передбачається, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязана сплатити Банку штраф нарахування на окремий рахунок в зазначені банком терміни.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.10.2018 року заборгованість відповідача перед Банком становить 13 417 (тринадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 70 коп., яка складається із:

-2714,14 грн. тіла кредиту;

-3407,02 грн. відсотків за користування кредитом;

-6181,41 грн. пені, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-615,13 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу.

Як передбачено ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст. 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником: «якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому».

Дослідивши матеріали справи, надавши обєктивну оцінку зібраним доказам у справі, та враховуючи ті обставини, що зобовязання відповідачем за кредитним договором від 20.11.2015 року, укладеним між сторонами, не виконано, суд прийшов до висновку, що підлягає стягнення із відповідача заборгованість, яка утворилася за тілом кредиту та відсотками.

Щодо стягнення із відповідача на користь позивача одночасно пені та штрафу, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1ст. 549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити неустойку (пеню, штраф).

Як роз'яснив Верховний Суд України в правовій позиції №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у

ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З письмового розрахунку, доданого до позову вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням грошових зобов'язань за кредитним договором у відповідача також виникла пеня в розмірі 6181,41 грн. Водночас, за вказане порушення до ОСОБА_3 також застосований штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частка) та 615,13 грн. (процентна складова).

Із вищевикладеного вбачається, що додаткове стягнення із відповідача ще й пені буде свідчити про притягнення останнього до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж порушення, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що розмір пені взагалі підлягає виключенню зі складу боргу за кредитним договором.

Таким чином, загальний розмір боргу, який підлягає стягненню із відповідача становить 7236,29 грн., та складається із: 2714,14 грн. тіло кредиту, 3407,02 грн. відсотки за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 615,13 грн. штраф (процентна складова).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 20.11.2015 р. у розмірі 7236 (сім тисяч двісті тридцять шість) грн. 29 коп., яка складається із: 2714,14 грн. тіло кредиту, 3407,02 грн. відсотки за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 615,13 грн. штраф (процентна складова).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 950,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, .

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації місця проживання: 07400, АДРЕСА_1.

Суддя Н.М. Петришин