Справа № 408/3732/18-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Біловодський район, с Новодеркул, вул. Деркульська, 1,

ВСТАНОВИВ :

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Біловодський район, с Новодеркул, вул. Деркульска, 1. На даний час крім нього в будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_3, дочка (відповідач у справі) ОСОБА_2, онуки (сини відповідача): ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідач у належному йому будинку не проживає з 2006 року, оскільки переїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, точної адреси йому не відомо. Крім того у 2009 році відповідача позбавили батьківських прав відносно дітей, що на цей час проживають із ним.

До початку розгляду справи від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, Біловодський район, с Новодеркул, вул. Деркульська, 1, на праві власності належить позивачеві. На цей час в ньому крім позивача дійсно зареєстровані його дружина, онуки та відповідач. Відповідач є рідною дочкою позивача, яка з 2006 року не проживає у будинку позивача. Крім того, на цей час, відповідач позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей (онуків позивача), аліменти на їх утримання не сплачує.

Вказані обставини відповідно підтверджуються доказами, а саме: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого позивач став власником зазначеного вище будинку; довідкою про склад родини та актом депутата про не проживання від 30.07.2018, з яких йдеться, що в будинку позивача зареєстровані його дружина, онуки та відповідач, однак відповідач не проживає в будинку з 2006 року; судовими рішеннями від 28.04.2009 та 10.11.2010, з яких йдеться, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно онуків позивача та з неї стягнені аліменти.

Частина 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Наведена норма закону свідчить, що відповідач, будучи дочкою позивача та проживаючи в його будинку до 2006 року, була членом сімї власника будинку.

Згідно частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК).

Застосовуючи останню норму закону до спірних правовідносин, з огляду на те, що факт відсутності відповідача у будинку позивача з 2006 року (більш ніж один рік) без поважних причин є доведеним, суд вважає позов обґрунтованим, який слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_1, визнати такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Луганська область, Біловодський район, с Новодеркул, вул. Деркульська, 1, який на праві власності належить ОСОБА_1, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, яке набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: