ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Херсон

справа № 653/719/18

провадження № 22-ц/819/235/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Бездрабко В.О.,
Вейтас І.В.,
секретарКутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Берлімової Ю.Г. від 18 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - Головне управління земельних ресурсів у Херсонській області, про визнання права власності на земельну ділянку та визнання державного акту на право власності на землю недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС № 052781, виданого на підставі рішення Щасливцівської сільської ради від 20 березня 2002 року № 258, ОСОБА_6 належала земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1500 га. Земельна ділянка має координати точок повороту меж земельної ділянки та внесена до кадастрової карти України за кадастровим № НОМЕР_1 . 05 листопада 2012 року ОСОБА_6 подарувала їм зазначену земельну ділянку на підставі договору дарування.

В свою чергу ОСОБА_3 не набув право власності на спірну земельну ділянку, оскільки згідно відповіді архівного сектору Генічеської РДА № 13-05-02/17 від 15 квітня 2016 року відомостей щодо відведення земельної ділянки чи передачу її у приватну власність ОСОБА_3 не виявлено. Також відсутні відомості щодо державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_3 у Державному земельному кадастрі та інформації щодо встановлення меж в натурі даної земельної ділянки та фактичної її площі. Отже, державний акт, виданий ОСОБА_3 на право власності на цю земельну ділянку, є неправомірним та таким, що видано всупереч встановленому законом порядку, а отже повинен бути визнаний недійсним.

Крім того, позивачами зазначалось, що під час досудового слідства, проведеного Генічеським ВП ГУНП в Херсонській області, була здійснена судова земельно-технічна експертиза, відповідно до висновків якої встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 в разі винесення її меж в натурі, не створить перешкоди громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у користуванні належної їм земельної ділянки, оскільки на її межі не накладається.

На підставі наведеного позивачі просили суд:

- визнати за ними право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :22:001:0004, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1500 га, яке виникло за цивільно-правою угодою договором дарування земельної ділянки від 05 листопада 2012 року;

- визнати державний акт ХС, виданий ОСОБА_3 . Щасливцівською сільською радою від 10 жовтня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 120 недійсним.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення суд скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким визнати за ними право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за №120, виданий Щасливцівською сільською радою Генічеського району від 10.10.1997 року.

Відзивів (заперечень) на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.183).

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 06 лютого 2019 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року провадження у справі поновлено. Залучено до участі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості правонаступника після смерті відповідача ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки вимоги позивачів є необґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно державного акта на землю від 10 жовтня 1997 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 0,1638 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділена на підставі рішення Щасливцівської сільської ради від 18 серпня 1993 року (а.с.13,26-27).

Вказані обставини підтверджуються довідкою від 11 серпня 2005 року Генічеського реєстраційного округу Херсонської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, згідно якої зазначений державний акт на ім`я ОСОБА_3 зареєстрований Щасливцівською сільською радою, про що вчинено запис у Книзі реєстрацій державних актів на право власності на землю від 10 жовтня 1997 р. за №120.

Відповідно до рішення Щасливцівської сільської ради від 19 березня 1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність зазначену вище земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на реалізацію його права власності, Генічеський райвідділ земельних ресурсів зобов`язано виконати всі дії для надання кадастрового номеру земельній ділянці та виконати всі дії, пов`язані з проведенням оцінки зазначеної вище земельної ділянки.

Згідно рішення Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області №204 та №205 від 29 листопада 2001 року у ОСОБА_3 на підставі п.п.4,8 ст. 27 ЗК України, вилучено зазначену вище земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та виділено земельну ділянку за цією ж адресою ОСОБА_6 .

Відповідно до рішення Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області №258 від 20 березня 2002 року передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з видачею державного акту на право приватної власності ОСОБА_6 (а.с.60).

В подальшому ОСОБА_6 видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ХС №052781 від 27 серпня 2003 року (а.с.53).

Відповідно до договору дарування від 05 листопада 2012 року ОСОБА_6 передала безплатно в дарунок земельну ділянку, площею 1500 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках по 1/2 частці ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.53).

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень сільської ради, скасування державного акта про право приватної власності на землю, витребування земельної ділянки - задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року за №204 про вилучення земельної ділянки, площею 0,15 га у ОСОБА_3 та про передачу земельної ділянки ОСОБА_6 , площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано незаконним та скасовано рішення Щасливцівської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 29 листопада 2001 року за №205 про надання земельної ділянки ОСОБА_6 , площею 0,15 га за адресою АДРЕСА_1 .

Скасовано державний акт серії ХС №052781 від 27 серпня 2003 року на право приватної власності на землю, виданий ОСОБА_6 (кадастровий номер :22:001:0004).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,1638 га за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право приватної власності на землю, який зареєстровано в книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 120 та виданий Щасливцівською сільською радою Генічеського району Херсонської області від 10 жовтня 1997 року.

Витребувано земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.111-115).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року рішення Генічеського районного суду від 16 грудня 2013 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку площею 0,1638 за адресою: АДРЕСА_1 , ухвалено нове у цій частині про відмову у задоволенні позову. У решті рішення суду залишено без змін (а.с.116-119)..

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 17 грудня 2014 року рішення Генічеського районного суду від 16 грудня 2013 року у частині, яка не скасована судом апеляційної інстанції, та рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року залишено без змін (а.с.120-123).

Розглядаючи зазначені вимоги ОСОБА_3 судами всіх інстанцій встановлено, що рішення про вилучення земельної ділянки у ОСОБА_3 прийнято з порушенням вимог Земельного кодексу України, обставини, які могли стати підставою для вилучення земельної ділянки, не встановлені та не дотримана процедура вилучення відповідно до ст. 29 Земельного кодексу України. Також, судами встановлено, що рішення про виділення цієї ж земельної ділянки у користування ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.ст. 17, 19 Земельного кодексу України, оскільки належним чином не вирішено питання про вилучення земельної ділянки у попереднього власника.

У березні 2017 року ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Апеляційного суду Херсонської області із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року, у якій просили скасувати рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 2 липня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заяви посилалися на те, що оскільки вони вважали, що суд безпідставно припинив їх право власності на земельну ділянку, ОСОБА_6 звернулась до правоохоронних органів із заявою про злочин. В ході досудового розслідування справи було призначено судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої (№ 60/2016 від 31 січня 2017 року виконавець О.В.Малий) встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 в разі винесення її меж в натурі, не створить перешкод ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користуванні належною їм земельною ділянкою. Заявники вказували, що таким чином, під час проведення досудового слідства були встановлені юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі сторонам, так як місце знаходження земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_3 було встановлено лише фахівцем в сфері земельного права.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 31 березня 2017 року заява ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 липня 2014 року залишено без задоволення (а.с.109-110).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 жовтня 2017 року ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 31 березня 2017 року залишено без змін (а.с.104-106).

В рішеннях зазначених судів встановлено, що висновок експертизи № 60/2016 від 31 липня 2017 року, проведеної в рамках кримінального провадження в 2017 році не є нововиявленими обставинами, а є новими, неналежними у даній справі доказами і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, у серпні 2015 року ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту про право власності, виданого ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1638 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що їм стало відомо, що ОСОБА_3 не має оригіналів, або належно завірених копій рішень Щасливцевської сільської ради, на підставі яких йому було видано державний акт про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а копія рішення вказаної сільради від 18.08.1993 року про надання йому земельної ділянки у користування, яку ОСОБА_3 надавав при розгляді цивільної справи, є сфальшованим. Оскільки державний акт від 10.10.1997 року був виданий ОСОБА_3 на підставі рішення, якого Щасливцевська сільська рада Генічеського району Херсонської області відносно нього не приймала, просили визнати недійсним державний акт.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року, в задоволені зазначених позовних вимог про визнання державного акта на право власності на землю недійсним відмовлено (а.с.107-108).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23 вересня 2015 року відмовлено ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Щасливцівська сільська рада Генічеського району Херсонської області, ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання державного акта недійсним.

Судами, приймаючи рішення по зазначеним позовним вимогам, було встановлено, що ОСОБА_3 правомірно набув право власності на земельну ділянку, що підтверджено записом у земельно-кадастровій документації та виданим на його ім`я державним актом, у відповідності до ст. 23 Земельного кодексу України, а тому підстав для визнання незаконним державного акту від 10 жовтня 1997 року виданого ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до зазначеної норми цивільного процесуального права суд першої інстанції, під час розгляду вимоги позивачів про визнання недійсним державного акту та визнання права власності на спірну земельну ділянку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які позивачі посилалися як на підставу для задоволення таких вимог, були також зазначені і встановлені у вищезазначених судових рішеннях, які набрали законної сили.

Таким чином, під час розгляду даної справи, обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги а саме те, що у ОСОБА_3 відсутнє рішення сесії про виділення земельної ділянки та відсутній кадастровий номер з посиланням при цьому на висновок експертизи №60/2016 від 31 липня 2017 року, не можуть бути підставою для задоволення заявлених позивачами вимог.

Судами різних інстанцій в своїх судових рішеннях, які набрали законної сили, достовірно встановлено, що у сторін по справі виник спір стосовно однієї і тієї ж земельної ділянки, і тому посилання позивачів на висновок експертизи в якій зазначено, що це є дві різні ділянки і належна ОСОБА_3 земельна ділянка ніяким чином не накладається на належну їм земельну ділянку, не мають правового обґрунтування з огляду на вищезазначене.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів також вважає необґрунтованими як такі, що спростовуються вищевстановленими обставинами справи і при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 жовтня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення 25 жовтня 2019 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.О.Бездрабко

І.В.Вейтас