ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4730/18 Номер провадження 22-ц/814/2376/19Головуючий у 1-й інстанції Лизенко І. В. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.

суддів: Гальонкіна С.А., Бутенко С.Б.

секретар Мисечко А.І.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 липня 2019 року постановленої під головуванням судді Лизенко І.В. (дані про складення повного тексту ухвали відсутні)

по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області та державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради Міняйло Ольги Григорівни, про визнання недійсними та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності,

позовами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо затвердження проекту землеустрою та надання у власність третіх осіб земельних ділянок.

В обґрунтування позову вказувала, що 15.11.1995 було зареєстровано фермерське господарство «Шебітченко Г.Г.» і рішенням засновника №2/17 від 21.08.2018 її прийнято до членів даного господарства. Фермерському господарству на праві постійного користування передані земельні ділянки площею 21,7 га та 28,1 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, які розташовані на території Демидівської сільської ради Решетилівсього району.

Зазначала що 23.04.2018 їй стало відомо, про те, що відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів та про затвердження документації із землеустрою і надання земельної ділянки у власність, право на такі земельні ділянки передано іншим особам.

Вважала вказані накази протиправними і такими, що порушують її права, як члена фермерського господарства «Шебітченко Г. ОСОБА_17 » з огляду на те, що 24.05.1995 Решетилівською районною радою народних депутатів ОСОБА_18 видано державний акт серії ІІ-ПЛ №000990 на право постійного користування земельною ділянкою площею 21,7 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованою на території Демидівської сільської ради Решетилівсього району і відповідно до Рішення 11 сесії 22 скликання Решетилівської районної ради народних депутатів від 16.03.1996, ОСОБА_18 надано у постійне користування земельну ділянку площею 21,7 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Демидівської сільської ради, право на яку посвідчено додатком до державного акту серії ІІ-ПЛ НОМЕР_1 (державний акт видано на прізвище « ОСОБА_19 », проте рішенням Решетилівського районного суду від 24.01.2018 встановлено факт належності такого ОСОБА_18 ).

Вказувала, що оскільки такі земельні ділянки надані саме для ведення селянського (фермерського) господарства, яке було створене ОСОБА_18 15.11.1995 і яке є діючим та використовує дані земельні ділянки за цільовим призначенням, то з моменту його створення фактичним користувачем є саме фермерське господарство, а не громадянин, якому земельні ділянки видані, при цьому факт смерті особи, якій були надані земельні ділянки, не тягне за собою припинення права на користування таким фермерським господарством, для створення і подальшої діяльності якого вони надані.

На підставі викладеного вважала, що право користування фермерським господарством земельними ділянками площею 21,7 га та 28,1 га, які були надані ОСОБА_18 , не припинено, тому видані Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області накази, відповідно до яких земельні ділянки передано третім особам протиправні.

У жовтні 2018 року до суду із зустрічними позовними заявами звернулись ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та просили визнати їх добросовісними набувачами виділених їм земельних ділянок.

У ході розгляду справи Київським районним судом м. Полтави вказаних осіб було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які заявляють самостіні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 липня 2019 року закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області та державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради Міняйло О.Г. про визнання недійсними та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Продовжено підготовче провадження у справі за позовами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання добросовісним набувачем.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу місцевого суду в частині закриття провадження скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що місцевим судом не встановлено суб`єктиний склад правовідносин, а саме правовідносин із відновлення порушеного права позивача, як фізичної особи-члена фермерського господарства на отримання у власність земельної ділянки із земельної державної власності за рахунок земель належних фермерському господарству на праві постійного користування. Зазначала, що спори з майнових питань, пов`язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо, розглядаються за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті Цивільного кодексу України).

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною нормою та статтями 118, 122 Земельного кодексу України.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку позовну вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про скасування наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області щодо затвердження проектів землеустрою та надання у власність фізичним особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до земельних ділянок. Таким чином, даний спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб.

Той факт, що ОСОБА_2 не визначила вищевказаних осіб у якості відповідачів, не змінює змісту спірних правовідносин, які безпосередньо стосуються цивільних прав третіх осіб.

При цьому, згідно висновку, здійсненого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 911/4111/16, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Вказані обставини залишилися поза увагою місцевого суду.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення норм процесуального права місцевим судом було постановлено помилкову ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор» Полтавської обласної ради про визнання недійсними та скасування наказів, скасування державної реєстрації права власності, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1, ст. 379 ч. 1 п. 4, ст. 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 10 липня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

С.Б. Бутенко