Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1528/19

Провадження № 2-о/126/83/2019

"24" жовтня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася в суд із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факти:

- що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є її чоловіком;

- що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № АДРЕСА_1 від 23.03.1988 року, видане на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- що ощадна книжка, видана на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Заяву обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Флорино Бершадського району Вінницької області помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 , та грошові заощадження, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 у Бершадській філії Ощадного банку України.

Заявниця, ОСОБА_1 , як спадкоємиця першої черги за законом, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини постійно з ним проживала та маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом звернулася до нотаріуса. Проте їй постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, в зв`язку з тим, що існують розбіжності у документах, які підтверджують її родинні відносини з померлим ОСОБА_3 , а також в правовстановлюючих документах, що підтерджують право власності померлого на спадкове майно, не вірно вказано прізвище померлого, а саме вказано " ОСОБА_3 ", тоді як в свідоцтві про його смерть прізвище вказано " ОСОБА_3 ".

Дана заява надійшла до суду 03.07.2019 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, була передана для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 04.07.2019 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.07.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 31.07.2019 року, яке в подальшому у зв`язку з неявкою сторін було відкладено.

Заявник ОСОБА_1 , через канцелярію суду надала письмову заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , через канцелярію суду надав письмову заяву про визнання заявлених вимог та справу, просив слухати у його відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 82 роки, помер ОСОБА_3 , що підтверджено, копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області 02.11.2018 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , та грошові заощадження.

Згідно довідки № 1283 від 24.06.2019 року, виданої виконавчим комітетом Флоринської сільської ради Бершадського району Вінницької області спадкоємцем на майно померлого ОСОБА_3 є його дружина - ОСОБА_1 , 1943 року народження.

Заявниця, ОСОБА_1 , спадщину прийняла у встановленому законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з померлим ОСОБА_3 , та маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно звернулася з відповідною заявою до нотаріуса. Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно та роз`яснено, що їй слід встановити факт родинних відносин з спадкодавцем та факт належності останньому документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства » ) .

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України " (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, з наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 вбачається, що 29.10.1960 року завниця зареєструвала у Флоринській сільській раді шлюб з ОСОБА_7 , про що зроблено актовий запис №36. З виписки з погосподарської книги за період з 1974 -1976 р.р. вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 був главою сім`ї, членом якої була ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оцінюючи дані письмові докази, суд вважає, що факт родинних відносин заявниці з померлим ОСОБА_3 підтверджено, оскільки наявні збіги містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факти, встановлення яких просить заявниця.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд також розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Судом також встановлено, що свідоцтво № НОМЕР_4 на право особистої власності на жилий будинок від 23.03.1988 року належить померлому ОСОБА_3 , оскільки даний факт підтверджено наявною в матеріалах справи довідкою № 381 від 10.06.2019 року, згідно якої право власності на житловий будинок померлий зареєстрував в Тульчинському бюро технічної інвентаризації 23.03.1988 року в реєстрову книгу ФЖ за Р №665.

Окрім того, із зібраних у справі доказів та їх належної оцінки вбачається, і той факт, що померлому ОСОБА_3 належала ощадна книжка видана на ім`я ОСОБА_3 ..

Оскільки, встановлення фактів, які просить встановити заявниця не пов`язані з вирішенням спору про право, породжують для заявниці юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 76-81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_2 ) про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт , що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_4 видане 23.03.1988 року на ім`я ОСОБА_3 та ощадна книжка видана на ім`я ОСОБА_3 належать - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Хмель