Дата документу 25.03.2019 Справа № 323/1363/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/1363/15 Головуючий у 1-й інстанції: Фісун Н. В.
провадження № 22-ц/807/1446/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування судового наказу, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області 14 травня 2015 року у справі №323/1363/2015,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

В обґрунтування заяви зазначено, що у вересні 2018р. в бухгалтерії за його місцем роботи в ФГ «Крєпиш» йому сповіщено про надходження 10.09.2018р. вимоги № 8659 від Оріхівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, в якій повідомлялось, що відносно нього, ОСОБА_3, було видано судовий наказ № 323/1363/2015 (№2-н/323/48/2015) від 14.05.2015 року Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення на користь ПАТ «Запоріжгаз» заборгованості у розмірі 116,96 грн. Але копію такого наказу він не отримував.

Вказує, що він звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з відповідною заявою про отримання копії наказу. З'ясувалося, що в матеріалах справи, в тому числі і в наказі, адресою його місця проживання зазначена: АДРЕСА_1. Але він за цією адресою не зареєст- рований і не проживає. Зазначив, що його місце реєстрації і проживання з 05.06.2013р.: АДРЕСА_2, що підтверджується відміткою у паспорті.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив скасувати судовий наказ, виданий Оріхівським районним судом Запорізької області 14 травня 2015 року про стягнення з нього заборгованості за договором про надання населенню послуг з газопостачання № 17179 від 10.11.2008 року на користь ПАТ «Запоріжгаз» в сумі 1161 грн. 96 коп. та судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. Разом із заявою про скасування судового наказу подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області 14 травня 2015 року у справі №323/1363/2015.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року заяву про скасування судового наказу повернуто заявнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу від заявника в особі ПАТ «Запоріжгаз» не надійшло, що не перешкоджає у відповідності до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України апеляційному розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи, 14 травня 2015 року Оріхівським районним судом Запорізької області по справі № 2Н/323/48/15 323/1363/15-ц було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання населенню послуг з газопостачання № 17179 від 10.11.2008 року на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» в сумі 1161 грн. 96 коп. та судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 отримав судовий наказ 21.05.2015 року (а.с. 13).

11.12.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Оріхівського районного суду з заявою про видачу судового наказу, вказуючи на те, що він не був обізнаний про існування судового наказу № 323/1363/2015 від 14.05.2015 року.

26.12.2018 року ОСОБА_3 отримав копію судового наказу, що підтверджується його підписом на заяві (а.с. 15).

28.01.2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу разом із клопотанням про поновлення строку на подання відповідної заяви.

В обґрунтування клопотання зазначив, що він не отримував копію судового наказу, оскільки судом її було надіслано не за його адресою реєстрації та проживання.

Повертаючи заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що така заява подана боржником з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, та підстав для поновлення строку не вбачається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Нормами процесуального закону, зокрема, ст.ст. 120 -123 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з положеннями ч. 1 статті 171 ЦПК України строком для подання заяви про скасування судового наказу визначено 15 днів з дня вручення копії судового наказу.

Відповідно до ч. 2 статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Підставами для поновлення строку є поважні причини, які унеможливлювали подання відповідної заяви протягом вищезазначеного у процесуальній нормі строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі, якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу боржник вказував, що він не отримував копію судового наказу, оскільки вся кореспонденції направлялась за адресою: АДРЕСА_1, де він не проживає з червня 2013 року. Його місцем реєстрації і проживання є: АДРЕСА_2.

Разом із тим, в матеріалах справи міститься поштове повідомлення, згідно із яким судовий наказ отримано 21.05.2015 року особою, зазначеною як "ОСОБА_3" (а.с. 13).

Крім того, на заяві від 11.12.2018р. про надання копії судового наказу ОСОБА_3 26.12.2018 року особисто здійснив напис «повторно отримано» та поставив під ним свій підпис ( а.с. 15).

Вказаний запис суд розцінив як підтвердження того, що і першу копію наказу було вручено ОСОБА_3, і тому вважав, що останній пропустив встановлений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк, а відтак повернув йому заяву про скасування судового наказу згідно з вимогою ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Посилаючись на те, що у адресі, на яку спрямовано перший судовий наказ, він його копію не отримував, ОСОБА_3, тим не менш, не обґрунтовує в скарзі, чому в такому разі в заяві від 26.12.2018р. зазначає, що копію судового наказу отримує повторно.

Тому колегія вважає, що висновки суду ним не спростовані, адже саме на цих підста-

вах суд повернув заяву боржнику.

Крім того, отримавши повторно копію судового наказу 26.12.2018р., ОСОБА_3 подав заяву про скасування судового наказу також з порушенням строків.

Так, саме з 26.12.2018 року для боржника ОСОБА_3 почався сплив 15-денного строку на подачу ним заяви до суду першої інстанції про скасування вищезазначеного судового наказу у цій справі, який закінчувався 10 січня 2018р.

Проте, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою тільки 28.01.2019р., тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 171 ЦПК України.

Колегія суддів встановила, що заявник не надав суду першої інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності причин пропуску строку на подачу заяви про скасування судового наказу, а також не спростував висновків суду і в апеляційній скарзі, яка є непереконливою та не містить доводів про неправильність посилань суду щодо його власноручного запису про повторне отримання копії судового наказу, що, фактично, є визнанням боржником отримання і першої копії.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 25 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: