Провадження № 2-о/161/311/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту перебування особи на утриманні померлого годувальника,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з чоловіком проживала в зареєстрованому шлюбі, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Основним та головним джерелом доходу сім`ї було пенсійне забезпечення чоловіка ОСОБА_2 , який перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. За життя свого чоловіка вона знаходилась на повному його утриманні, оскільки не працювала, не мала ніякого доходу, жила за рахунок пенсії свого чоловіка, після смерті якого залишилась без засобів існування. У зв`язку з бойовими діями на території їхнього проживання, вона переїхала в с. Зміїнець, Луцький район Волинської області та зареєструвалась, як внутрішньо переміщена особа. Встановлення факту того, що вона перебувала на утриманні чоловіка має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для звернення з заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області.

Заявник в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що заявник у справі ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.09.1977 року (а.с.6).

ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та їй була призначена мінімальна пенсія (а.с.8).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).

У зв`язку з бойовими діями на території Луганської області, ОСОБА_1 переїхала на проживання в с. Зміїнець, Луцький район Волинської області, де взята на облік Управлінням соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області, як внутрішньо переміщена особа (а.с.5).

У зв`язку зі смертю чоловіка у заявниці виникла необхідність звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Проте, відповідно до відповіді ГУ ПФУ у Волинській області від 06.09.2019 року, їй було відмовлено у призначенні пенсії даного виду з підстав відсутності документа, що засвідчує факт перебування на утриманні на момент смерті годувальника та роз`яснено право звернення до суду (а.с. 12).

Факт спільного проживання з чоловіком ОСОБА_2 до його смерті та відсутності доходів у ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.11.2004 року Управлінням Луганської міської ради по приватизації житла, обліку та розподілу житлової площі, з якого вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частках (а.с.11), а також копією трудової книжки НОМЕР_3 , виданої ОСОБА_1 згідно якої 28.09.1990 року остання звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП УРСР.

За змістом ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, в т.ч.: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

Оскільки ОСОБА_1 до моменту смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним, вела спільне господарство, власних доходів не мала, основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника пенсія ОСОБА_2 , що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, суд вважає доведеним той факт, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначений факт ніким не оспорюється і має для заявниці юридичне значення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 , 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.10.2019 року.

Суддя Черняк В.В.