Справа № 148/711/19
Провадження №2/148/445/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Тульчині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до розгляду,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2016 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося. З травня 2018 року вони проживають окремо. Причинами розпаду сім`ї є відсутність взаємопорозуміння, взаємоповаги та спільних життєвих інтересів. За таких обставин збереження сім`ї вважає неможливим, а тому бажає шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище " ОСОБА_1 ", судові витрати залишити за нею.

В підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в її відсутність, позов підтримує.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу у підготовчому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 16.10.2016 серії НОМЕР_1 (а.с. 5), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 05.12.2017, серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї.

Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 110-113 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а отже, вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища " ОСОБА_1 " є законною та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, згідно її позовних вимог, залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110-113 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 , який був зареєстрований у виконкомі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №18.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: