Дата документу 10.10.2019
Справа № 320/2392/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретарю Бєгушевої Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що її батько за життя склав заповіт, відповідно до якого все його майно він заповів їй. З 18.04.2012 по день смерті батька вона постійно проживала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , доглядала за ним, але не була зареєстрована за зазначеною адресою. Після смерті батька відкрилась спадщина на автомобіль ВАЗ-21013, 1982 року випуску, д/н НОМЕР_1 . З грудня 2018 року по лютий 2019 року вона хворіла, вивихнула ногу та не могла ходити, але до лікаря не зверталась. Після одужання, напочатку лютого 2019 року вона звернулась до приватного нотаріуса Тимченко М.Г. із заявою про прийняття спадщини. Після звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй повідомили, що нею пропущений встановлений законом строк для звернення із вказаною заявою.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Савлук О.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, ним надана заява про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення суду за матеріалами справи.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЮО № 245513 батьком позивачки є ОСОБА_3 /а.с.8/.

В подальшому позивачкою було змінено дівоче прізвище на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 /а.с.9/.

Батьку позивачки ОСОБА_1 належав автомобіль ВАЗ-21013, 1982 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується копією технічного паспорту серії НОМЕР_3 від 20.11.1982 року /а.с.12/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 /а.с.7/.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, а саме: 20.07.2012, яким на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось ОСОБА_1 /а.с.6/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент його смерті проживала, але не була зареєстрована донька ОСОБА_1 , на підтвердження чого суду надана довідка головою квартального комітету від 20.03.2019 /а.с.10/.

При зверненні позивачки до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_3 їй було роз`яснено про пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.5/.

За повідомленням приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Тимченко М.Г. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась /а.с.21-22/.

Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_4 , яка пояснила, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з квітня 2012 року і проживає по теперішній час. В грудні 2018 року ОСОБА_1 вивихнула ногу та не могла ходити, до лікаря не зверталась, одужала у лютому 2019 року.

Таким чином, зі свідчень допитаного в судовому засіданні свідка вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за зазначеною адресою з квітня 2012 року і проживає по теперішній час, у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з хворобою.

Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти свідченням допитаного в судовому засіданні свідка, його свідчення не суперечать свідченням позивачки, жодного суперечливого факту свідком в судовому засіданні надано не було.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 , оскільки тривалий час хворіла і не могла пересуватись.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, від спадщини вона не відмовлялась, відповідач не заперечував проти задоволення позову, а тому, їй необхідно визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: