Провадження № 2/522/529/19
17 жовтня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Науменко А.В.,
за участю секретаря - Полегенького В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності позивача виникло на підставі Розпорядження органу приватизації № 162252 від 25 жовтня 2001 року, згідно якого зазначена квартира за заявою наймача - ОСОБА_4 , батька позивачки, була приватизована у рівних частках між донькою - позивачкою та ним.
25 жовтня 2001 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради було видане відповідне свідоцтво про право власності. У 2009 році помер батько позивачки. Після смерті батька за родинним рішенням матері позивачка, його частку у квартирі по АДРЕСА_2 успадкувала лише старша донька - ОСОБА_5 . Мати відмовилась від спадкування та відділа таке розпорядження і своєї молодшої донці - позивачці по справі. Відтак інша 1/2 частки належить рідній сестрі позивачки - ОСОБА_2 . У володінні родини ОСОБА_6 , яка складалась з двох доньок та мати і батька, була ще одна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку з хворобою мати, яка загострилась після смерті батька, позивачка багато часу проводила з нею у квартирі на АДРЕСА_4 ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивачки ОСОБА_8 . Під час хвороби матері відносин між доньками погіршились з причин ненадання ніякої допомоги у лікування матері старшою донькою, яка переїхала у квартиру на Великій Арнаутській і відсторонилась від сім`ї.
Після похорон відповідач взагалі змінили замки на дверях у квартирі по АДРЕСА_2 і перешкоджає користуванню та здійсненні свого права власності Ѕ частки вказаної квартири позивачу, яка є співвласницею.
Відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні кватирою, перешкоджає вселенню позивача, не допускаючи його в квартиру.
У судове засідання позивач не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Позивач надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
У судове засідання не з`явився відповідач, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з`явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить Ѕ частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності позивача виникло на підставі Розпорядження органу приватизації № 162252 від 25 жовтня 2001 року, згідно якого зазначена квартира за заявою наймача - ОСОБА_4 , батька позивачки, була приватизована у рівних частках між позивачем та ним.
25 жовтня 2001 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради було видане відповідне свідоцтво про право власності. У 2009 році помер батько позивачки. Після смерті батька за родинним рішенням матері позивачка, його частку у квартирі по АДРЕСА_2 успадкувала лише старша донька - ОСОБА_5 . Мати відмовилась від спадкування та відділа таке розпорядження і своєї молодшої донці - позивачці по справі. Відтак інша 1/2 частки належить рідній сестрі позивачки - ОСОБА_2 . У володінні родини ОСОБА_6 , яка складалась з двох доньок та мати і батька, була ще одна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку з хворобою мати, яка загострилась після смерті батька, позивачка багато часу проводила з нею у квартирі на АДРЕСА_4 ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивачки ОСОБА_8 . Позивач наполягає на тому, що під час хвороби матері відносин між доньками погіршились з причин ненадання ніякої допомоги у лікування матері старшою донькою, яка переїхала у квартиру на Великій Арнаутській і відсторонилась від сім`ї. Після похорон відповідач взагалі змінили замки на дверях у квартирі по АДРЕСА_2 і перешкоджає користуванню та здійсненні свого права власності Ѕ частки вказаної квартири позивачу, яка є співвласницею.
На підставі доводів позивача, суд дійшов висновку, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні належної її частини нерухомого майна, не допускаючи ОСОБА_1 до квартири, перешкоджаючи його вселенню до житлового приміщення.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частинами 1, 2 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини 2 статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2. 4. 7 та 1 1 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З наданих суду доказів вбачається, що відповідач чинить позивачу перешкоди у доступі до належної їй частини квартири та у користуванні нею, чим порушує охоронювані законом права останньої.
Отже, позивач, як власник частини квартири має право вимагати від відповідача, усунути перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні своїм майном.
Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та вселення - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 1/2 частки квартири АДРЕСА_5 .
Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні 1/2 частки квартири АДРЕСА_6 АДРЕСА_2 .
ОСОБА_9 до належної ій 1/2 частки квартири АДРЕСА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 гривен.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 24.10.2019 року.
Суддя: Науменко А.В.