Постанова

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 397/380/17

провадження № 61-15182св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Голиківська сільська рада Олександрівського району Кіровоградської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року у складі судді Мирошниченко Д. В. та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2018 року у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Єгорової С. М., Письменного О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, яка не створила комісію на підставі його заяви від 22 березня 2016року та не ухвалила відповідне рішення;

- зобов`язати Голиківську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області розглянути його заяву від 22 березня 2016 року;

- зобов`язати Голиківську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області створити земельну комісію та встановити межі земельної ділянки;

- зобов`язати Голиківську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області виділити додатково земельну ділянку площею 0,18 га.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 15 червня 2015 року № 257 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по визначенню кадастрового номера на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» йому надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та визначення кадастрового номеру на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,67 га.

22 березня 2016 року він звернувся до відповідача та просив створити земельну комісію, оскільки вважав, що частина наданої йому земельної ділянки площею 0,19 га передана іншій особі - ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що відповідач на його звернення комісії не створив та письмової відповіді не надав, у зв`язку з чим порушуються його права у реалізації свого права приватизувати земельну ділянку, просив суд визнати неправомірною бездіяльність Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області.

Крім того, просив зобов`язати відповідача виділити додатково земельну ділянку площею 0,18 га згідно з дозволом на виготовлення технічної документації із землеустрою по визначенню кадастрового номера на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 15 червня 2015 року № 257, якою користувався ОСОБА_3 .

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06 червня 2017 року, в частині позовних вимог про визнання бездіяльності Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області відмовлено у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України (у редакції, чинній на час вчинення процесуальної дії), оскільки ці вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2018 року, в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області виділити додатково земельну ділянку площею 0,18 га відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що факт порушення особистих прав позивача, які підлягали б захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб, не встановлений.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 аргументована тим, що предметом позову є зобов'язання відповідача виділити додатково земельну ділянку, площею 0,18 га за рахунок земельної ділянки, якою безпідставно користується ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не перевірив і не встановив наявності у третьої особи ОСОБА_2 правовстановлюючого документу, на підставі якого він користується спірною земельною ділянкою.

Крім того, суд не дослідив усіх доказів та не встановив обставин справи, чим порушив норми ЦПК України.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання виділити додаткову земельну ділянку.

Витребувано з Олексанрівського районного суду Кіровоградської області зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 15 червня 2015 року № 257 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою по визначенню кадастрового номера на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» ОСОБА_1 надано згоду на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та визначення кадастрового номеру на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,67 га.

Зазначене рішення сільської ради позивач не оскаржував.

Рішення про затвердження технічної документації відсутнє.

22 березня 2016 року ОСОБА_1 звертався до сільського голови Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області з заявою про створення земельної комісії для переобміру земельної ділянки щодо якої надано дозвіл на виготовлення технічної документації, оскільки вважав, що йому помилково не доміряні 0,19 га земельної ділянки, що підтверджується записом у журналі реєстрації заяв.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.

Суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано нормами статті 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

За змістом частин 1, 7 - 9 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, у громадянина виникає право на земельну ділянку на підставі рішення відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування про надання її у власність, а не на підставі рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суди встановили, що рішенням Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 15 червня 2015 року № 257 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У заявлених позовних вимогах ОСОБА_1 просив зобов`язати Голиківську сільську раду Олександрівського району Кіровоградської області виділити йому додатково земельну ділянку площею 0,18 га згідно з наданим йому дозволом на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до рішення Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 15 червня 2015 року № 257.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад, у зв`язку з цим суд не вправі вирішувати питання, які віднесені до компетенції органу державної влади або місцевого самоврядування.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , є правильним.

Доводи касаційної скарги про те, що суд не дослідив усіх доказів та не встановив обставин справи, колегія суддів відхиляє, оскільки встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до статтей 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Інші доводи на правильність висновку судів першої та апеляційної інстанцій не впливають та їх не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2018 року, оскільки судові рішення є законними та обґрунтованими.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук