ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4048/19 Справа № 188/1770/18 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просив визнати неправомірними дії державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєрової Катерини Миколаївни в частині проведення оцінки арештованого майна у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 53925776 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1; визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінка у формі актів визначення вартості майна від 12.11.2018 року, описаного та арештованого майна боржника, згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 26 лютого 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєровою Катериною Миколаївною; визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Сєрової Катерини Миколаївни в частині примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні ЗВП № 53925776 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1; зобов'язати державного виконавця Петропавлівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Сєрову К.М. здійснювати заходи примусового виконання за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 53925776 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом за Законом України «Про виконавче провадження»; - постановити окрему ухвалу в зв'язку з порушенням законодавства та виявлені чисельні недоліки в діяльності державного виконавця Петропавлівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Сєрової К.М. та направити до органів досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що з серпня 2015 року в Петропавлівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53925776, де боржником є ОСОБА_3. 22.11.2018 року скаржником було отримано супровідний лист з результатами визначення вартості майна за постановою про опис та арешт майна від 26.02.2018 року. Скаржник не погодився з результатами вартості описаного і арештованого майна, оскільки в постанові про опис та арешт майна від 26.02.2018 року зазначено описане і арештоване майно, але відсутні будь-які відмінні ознаки даного майна, в зв'язку з цим він вважає за доцільне провести огляд описаного і арештованого майна за місцем його знаходження за участю незалежного судового експерта по оцінці майна, що і зумовило його звернення до суду з відповідною скаргою.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що дії державного виконавця в межах вчинення дій по визначенню вартості описаного і арештованого майна за постановою від 26.02.2018р. є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна і необґрунтована, оскільки ґрунтується на недоведених та не повно з'ясованих обставинах, які суд безпідставно визнав встановленими, висновки суду не відповідають матеріалам справи і така ухвала підлягає безумовному скасуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

За правилами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно частин 2,3 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Так, судом встановлено, що на виконанні Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 53925776 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Постановою Петропавлівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.02.2018 року було описано та арештовано майно, яке в подальшому було оцінено з визначенням його вартості 12.11.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що дії державного виконавця в межах вчинення дій по визначенню вартості описаного і арештованого майна за постановою від 26.02.2018р. є такими, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленим цим Законом.

У відповідності до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при виконанні рішень судів (інших органів) здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.24 Постанови № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням ст.. 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, судам необхідно врахувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден.

При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержавець у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Головною умовою, яка повинна бути встановлена судом, є існування порушень, які могли б вплинути на результат оцінки, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні оцінки майна, підлягає встановленню наявність порушення прав і законних інтересів особи, яка її оспорює.

Доказів того, що оцінка вартості нерухомого майна не відповідає його реальній вартості скаржником не надавалося.

Висновки суду першої інстанції, що оскаржувані дії державного виконавця були вчинені ним відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця є правомірними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростовання висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко