Справа № 134/1515/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2019 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

та прокурора: Кузьмича Д.О.

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Крижопільської районної ради, Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Бершадська місцева прокуратура в інтересах держави в особі: Крижопільської районної ради, Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 1480 грн. 65 коп. витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок кримінального правопорушення ОСОБА_2.

Вказала, що 08 вересня 2017 року близько 00:00 год. на дорозі, поряд із магазином, що розташований за адресою Вінницька область, Крижопільський район с. Городківка, вул.. Лесі Українки, 12А, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла словесна суперечка, яка згодом переросла у взаємні образи. В ході даного конфліктуКостюк О.М. протиправно наніс кулаком правої руки один удар по обличчю ОСОБА_2, в результаті чого останній впав на землю та отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 105 від 19.09.2017 завдані ОСОБА_2 тілесні ушкодження у виді синця та набряку в ділянці правої орбіти. Витявленні ушкодження мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 21.06.2018 (справа № 134/113/18) кримінальне провадження відносно ОСОБА_1., обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України закрите в звязку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Крижопільської ОЛІЛ з 08.09.2017 по 13.09.2017.

Згідно довідки Крижопільської ОЛІЛ від 16.10.2018 № 2286 на лікування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 лікарнею витрачено 1480 грн. 65 копійок. Тобто, на його лікування закладом витрачено 1480,65 грн. бюджетних коштів.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач до суду не зявився надіслав відзив на позов в якому просить в задоволені позовних вимог відмовити, оскільки він не може вважатись особою, яка вчинила злочин, а тому не може нести цивільну відповідальність за ст. 1206 ЦК України.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Крижопільського районного суду від 21.06.2018 (справа № 134/113/18) кримінальне провадження відносно ОСОБА_1., обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України закрите в звязку з відмовою потерпілої від обвинувачення (а.с. 7-8).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки Крижопільської ОЛІЛ від 16.10.2018 № 2286 на лікування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 лікарнею витрачено 1480 грн. 65 копійок бюджетних коштів (а.с. 6).

Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Установленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються статтею 121 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом.

Статтею 56 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Крижопільська ОЛІЛ являється комунальною установою, фінансується за рахунок місцевого бюджету, в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 не зверталася, відповідно не відшкодування витрат на лікування особи потерпілої від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави, тому за змістом ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" у даному цивільно-правому спорі наявні підстави для представництва прокурором в суді держави в особі Крижопільської ОЛІЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно із п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий ОСОБА_2 витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 витрачених коштів у розмірі 1480,65 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704, 80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Крижопільської окружної лікарні інтенсивного лікування (р/р 1699 в ГУДКСУ в смт. Крижопіль, Вінницької області, , МФО 802015) 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) гривень 65 копійок витрат, понесених Крижопільською окружною лікарнею інтенсивного лікування на лікування потерпілого внаслідок кримінального правопорушення ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: