Справа № 579/1792/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря - Сірої С.І.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - Докукіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, про встановлення факту проживання на території України, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи її тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_8 на хуторі Малаі Калінінського району Краснодарського краю РФ. У 1987 він разом з дружиною ОСОБА_4 та двома дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 переїхали в АР Крим, де стали проживати АДРЕСА_2 сільської ради Красногвардійського району АР Крим до 12 жовтня 1991 року.

У 1991 році разом з дружиною вони вирішили переїхати на постійне місце проживання до її Батьківщини - Греції. 30 вересня 1991 року йому дозволено виїзд на постійне місце проживання в Грецію та видано паспорт зразка колишнього СРСР для виїзду серії НОМЕР_1, виїзна справа №17/91.

У 2000 році він був депортований із Греції до Російської Федерації, але до РФ не прибув, зупинився в АР Крим, де у посольстві РФ в м.Сімферополь залишив свій паспорт радянського зразка та супровідний лист, по якому виїхав із Греції, і у посольстві вказані документи були втрачені з невідомих йому причин. На даний час він не має закордонного паспорту.

15 червня 2018 року через адвоката Докукіну Т.В. він звернувся до Управління ДМС України в Сумській області з питанням щодо належності до громадянства та можливості отримання громадянства України. У відповідь отримав лист від 5 липня 2018 року, за змістом якого особа, яка постійно проживала на території України до 24 серпня 1991 року має право на набуття громадянства України за територіальним походженням (ст.8 ЗУ "Про громадянство України"). Окрім цього, в листі зазначено, що з огляду на перелік документів, визначених Порядком провадження, при подачі заяв про встановлення, оформлення належності до громадянства України за територіальним походженням ДМС не може приймати до розгляду різноманітні довідки житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування, будинкові (погосподарські) книги. Такі документи можуть слугувати лише підставою для звернення особи до суду.

Відповідно до листа №12-09/1217 від 25 квітня 2018 року Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України інформації стосовно припинення ним громадянства України у Департаменті немає.

Відповідно до довідки Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 8 травня 2014 року надати наявну в базі даних інформацію про перетинання ним державного кордону України не представляється за можливе, оскільки відсутні відомості за реквізитом "Громадянство".

Відповідно до довідки Генерального консульства РФ в м.Харків від 03.08.2018 року для перевірки його належності до громадянства РФ необхідно особисто подати заяву до Генерального консульства та сплатити консульский збір. Оскільки громадянства Російської Федерації він не отримував, тому у зверненні до Генерального консульства немає необхідності.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно безперервно проживав на території України з 1987 року по 1991 рік, в тому числі 24 серпня 1991 року. Встановлення зазначеного факту необхідно йому для встановлення належності до громадянства України.

В судовому засіданні заявник та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання (а.с.29), в судове засідання свого представника не направила, надавши суду письмові пояснення по справі (а.с.35-38).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст. 223 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, заслухавши вступне слово заявника та його представника, показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 на хуторі Малаі Калінінського району Краснодарського краю РФ, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 10.08.1961 року (а.с.8).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Клепинінської сільської ради Красногвардійського району Автономної Республіки Крим від 6 квітня 2011 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав із сім'єю з 10.04.1987 року по 12.10.1991 рік за адресою: АДРЕСА_1. 12 жовтня 1991 року вибув в Грецію. Підстава: погосподарські книги сільської ради за 1987-1991 роки (а.с.22, 40).

На звернення заявника головне Управління МВС України в Автономній Республіці Крим листом від 27.04.2011 року повідомило, що 30 вересня 1991 року ОСОБА_1 було оформлено дозвіл на виїзд на постійне місце проживання в Грецію та паспорт зразка колишнього СРСР для виїзду на постійне проживання в Грецію серії НОМЕР_1, виїзна справа №17/91 (а.с.10). За змістом адресного листка вибуття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 16 грудня 1987 року прибув з міста Абінськ та був зареєстрований АДРЕСА_3, 12 жовтня 1991 року вибув до Греції на постійне місце проживання разом з дітьми віком до 16 років - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.16).

З вересня 2011 року по даний час ОСОБА_1 проживає без реєстації місця проживання АДРЕСА_4, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Зазірківської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 14.06.2018 року №146 (а.с.18).

Заявник має намір встановити належність до громадянства України, у зв'язку з чим через представника Докукіну Т.В. звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, де йому листом від 05.07.2018 року було роз'яснено, що відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України, серед іншого, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України. Вказані особи є громадянами України з 24 серпня 1991 року. Також у листі зазначено, що з огляду на перелік документів, визначених Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, при подачі заяв про встановлення, оформлення належності до громадянства України за територіальним походженням ДМС не може приймати до розгляду різноманітні довідки житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування, будинкові (погосподарські) книги. Такі документи можуть слугувати лише підставою для звернення особи до суду про встановлення юридичного факту проживання (постійного проживання) на території України (а.с.12-15).

Згідно листа Головного департаменту забезпечення доступу до публічної інформації Адміністрації Президента України №12-09/1217 від 25 квітня 2018 року інформації стосовно припинення громадянства України ОСОБА_1 у Департаменті немає (а.с.16).

Листом від 8 травня 2014 року Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України повідомив ОСОБА_1, що Головний центр не може надати наявну в базі даних інформацію про перетинання ним державного кордону України, оскільки відсутні відомості за реквізитом "Громадянство", що унеможливлює проведення однозначної ідентифікації (а.с.17).

Листом від 03.08.2018 року Генеральне консульство РФ в м.Харків повідомило ОСОБА_1, що для подачі документів на первірку наявності/відсутності громадянства РФ громадянину необхідно особисто або через законного представника подати заяву до Генерального консульства та сплатити консульский збір (а.с.19). За змістом позову ОСОБА_1 громадянства Російської Федерації не отримував.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 р.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

На користь такого висновку, окрім дослідених судом письмових доказів, свідчать також показання допитаних судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які підтвердили що ОСОБА_1 проживав в с.Карпівка Красногвардійського району Автономної Республіки Крим з 1987 року по 1991 рік.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника в частині встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року є обгрунтованими.

Що стосується вимог заявника про встановлення факту постійного безперервного проживання на території України з 1987 року по 24 серпня 1991 року, то вони задоволенню не підлягають, оскільки незалежною демократичною державою Україну проголошено 24 серпня 1991 року.

Оскільки встановлення факту постійного безперервного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року тягнуть для заявника юридичні наслідки, а саме: необхідно для встановлення належності до громадянства України, цей факт знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді і дані, які його спростовують відсутні, тому на підставі ч.2 ст.315 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду.

За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 і встановлення факту, що він постійно безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В іншій частині заявлених вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.293, 294, ч.2 ст.315, ст.ст.319, 352, 354, 355 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_5, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, 27, м.Суми, поштовий індекс 40000, , про встановлення факту проживання на території України задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно безперервно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Суддя О. В. Моргун