Справа № 133/2336/18
Провадження № 22-ц/801/567/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 рокуСправа № 133/2336/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Зайцева А. Ю., Сала Т. Б.

особи які беруть участь у справі:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Сєчко В. Л. в м. Козятин, дата складення повного тексту рішення 11 січня 2019 року,-

в с т а н о в и в:

10 вересня 2018 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та ставило вимогу стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б-н від 26 лютого 2016 року у розмірі 11 846 грн 21 к. Позов мотивовано тим, що 26 лютого 2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 не виконує, у зв'язку з чим банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Станом на 20 вересня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 11 846 грн 21 к., яка складається із: 385 грн 13 к. - заборгованості за тілом кредиту; 5 278 грн 80 к. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5 141 грн 98 к. - заборгованості за пенею; 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 540 грн 30 к. - штрафу (процентна складова).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено, через недоведеність позовних вимог.

Рішення мотивовано тим, що надані суду, позивачем, копії «Умов та правил надання банківських послуг» не містять підпису відповідача та не можуть слугувати підтвердженням, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного 26 лютого 2016 року Договору. Розрахунок заборгованості, не може слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки він не є первинним документом, так як не відповідає вимогам, що висуваються чинним законодавством до первинних документів, не відповідає вимогам встановлених ЦПК для письмових доказів. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія паспорта відповідача, не являються належними і допустимими доказами, оскільки не відповідають вимогам ЦПК України встановленим для письмових доказів.

З таким рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01 лютого 2019 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем була надана до суду копія заяви - анкети від 26 лютого 2016 року, у якій вказана надана відповідачем інформація про себе, її персональні дані, тощо, її згода на укладення договору засвідчена особистим підписом ОСОБА_4 Стверджує що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. В додаток до апеляційної скарги Банк надає виписку із банківського рахунку по руху коштів, з якої як він вказує чітко прослідковується, що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомати, а отже і отримала кредитну картку «Універсальна», без якої не можливе проведення цих операцій. Вважає доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише із заяви позичальника, а й з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_5, впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини:

26 лютого 2016 року ОСОБА_4 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Як видно зі змісту копії цієї Анкети-заяви, ОСОБА_4, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПРИВАТБАНКУ, виявила бажання оформити на своє ім'я кредитну картку (а.с. 7).

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором б/н від 26 лютого 2016 року укладеним між акціонерним товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та клієнтом ОСОБА_4 станом на 20 серпня 2018 року згідно якого за позичальником рахується заборгованість в розмірі 11 846 грн 21 к., що складається із: 385 грн 13 к. - тіла кредиту; 5 278 грн 80 к. - відсотків за користування кредитом; 5 141 грн 98 к. - пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 540 грн 30 к. - штраф (процентна складова) (а.с. 5 - 6).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов'язань позичальником.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Договір приєднання може бути укладено шляхом приєднання однією зі сторін до запропонованих умов, які встановлені іншою стороною у формулярах або інших стандартних формах. При цьому сторона, яка приєднується до них не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Саме договір приєднання мав місце у справі, що розглядається: підписавши анкету-заяву, відповідач погодилася з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також підтвердила, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, з договором про надання банківських послуг та згідна з його умовами. Відповідач зобов'язалась виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанку.

Отже, доведеним є факт укладення кредитного договору між акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, шляхом отримання позичальником кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом, та використання позичальником кредитних коштів, що також підтверджується доданими до апеляційної скарги виписками по карткових рахунках № НОМЕР_2, № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 (а.с. 59 - 61).

Суд першої інстанції безпідставно, не взявши до уваги докази, надані позивачем, дійшов висновку про недоведеність вимог позивача.

При укладенні кредитного договору сторони домовилися, що за користування кредитними коштами Банком нараховуються відсотки в розмірі 3,6 % в місяць, що становить 43,2 % на рік, а з 01.04.2016 року - 3,5 % в місяць, що становить 42 % на рік, з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с.7-8).

Як встановлено з наданих позивачем розрахунків заборгованості (а.с. 5 - 6), Банком було дотримано умов щодо розміру процентної ставки та з 27.01.2016 року застосовано процентну ставку в розмірі 3, 6 % в місяць, а з квітня 2-016 року застосовано процентну ставку в розмірі 3,5 % в місяць.

Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості на а.с. 5-6 Банк у заборгованість по тілу кредиту почав включати нараховані відсотки, штрафи, пеню та на цю загальну суму нараховувати відсотки.

Такі дії позивача є незаконними, вчиненими всупереч вимог як закону, так і умов укладеного між сторонами договору, виходячи з наступного: у відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Тобто проценти - це грошові кошти, які сплачуються позичальником за користування кредитними коштами, тому включення в прострочену заборгованість нарахованих та не сплачених процентів та нарахування на них знову процентів суперечить правилам цивільного обороту та є неприпустимим.

Відтак апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем:

011
ДатаКількість днів, за які нараховано процентиЗаборгованість по погашенню кредитних коштів (з наростаючим підсумком)Сальдо заборгованості по кредитним коштамВласні коштиПроцентна ставкаРозмір нарахованих процентівЗаборгованість по процентам (з наростаючим підсумком)Сальдо заборгованості по процентамСума внесених коштівЗаборгованість по погашенню кредитних коштів (з наростаючим підсумком)
27.02.2016220,0020,00--3,600,040,040,04-
29.02.20161212,0232,00--3,600,270,310,31-
01.03.2016948,00280,00--3,603,023,333,33-
10.03.20161162,6442,6296,10-3,600,193,52-150,00
11.03.2016327,40303,5303,5-3,6011,6511,6511,65-
12.04.20161-303,5-4,533,600,3612,01-310,98
18.04.20161290,3294,83294,83-3,600,350,350,35-
19.04.2016349,70304,53304,53-3,6012,4212,7712,77-
09.06.201618-304,53-46,33,506,3519,12-370,05
10.06.2016320,00--26,433,50----
13.06.20161211,28184,85184,85-3,500,210,210,21-
14.06.201688,72193,57193,57-3,501,792,012,01-
22.06.201613519,423712,993712,99-3,504,316,326,32-
23.06.201640,583713,573713,57-3,5017,2323,5523,55-
27.06.2016220,003733,573733,57-3,508,6632,2132,21-
29.06.20161198,433932,003932,00-3,504,5636,7736,77-
30.06.20162 1,573933,573933,57-3,509,1245,8945,89-
02.07.201672,783936,353936,35-3,5031,9677,8577,85-
09.07.20161-3936,353755,16-3,504,5682,41-263,00
10.07.2016423,003778,763778,76-3,5017,5317,5317,53-
14.07.20161208,003986,763986,76-3,504,6222,152,15-
15.07.2016122,003988,763988,76-3,5055,5277,6777,67-
27.07.2016620,004008,764008,76-3,5027,90105,57105,57-
02.08.,764008,76-3,5046,50152,072,07150,00
12.08.20163120,004028,764008,76-3,50144,87146,94146,94-
12.09.20162920,004048,764008,76-3,50136,20283,14283,14-
11.10.20161-4048,763515,98-3,504,69287,83-820,61
12.10.2016226,473542,453542,45-3,508,228,228,22-
14.10.20161208,003750,453750,45-3,504,3512,5712,57-
15.10.2016282,003752,453752,45-3,50121,88134,45134,45-
12.11.20162320,003772,453772,45-3,50100,65235,10235,10-
05.12.2016638,003710,453710,45-3,5026,52261,62261,62-
11.12.20161-3810,453810,45-3,504,42266,04246,8719,17
12.12.20161020,003830,453830,45-3,5044,43291,30291,30-
22.12.,453830,45-3,5093,31384,61309,6175,00
12.01.2017359,433889,883889,88-3,5013,53323,14323,14-
15.01.20175-3889,883889,88-3,5022,56345,70146,70199,00
20.01.,883889,88-3,5054,15200,85100,85100,00
01.02.201753,903893,783893,78-3,5022,58123,43123,43-
06.02.2017441,013934,793934,79-3,5018,26141,69141,69-
10.02.20171-3934,793581,04-3,504,56146,25-500,00
11.02.201713,883584,923584,92-3,504,164,164,16-
12.02.20171520,03604,923604,92-3,5062,7266,8866,88-
27.02.2017820,003624,92 3624,92-3,5033,64100,52100,52-
07.03.2017541,223666,143666,14-3,5021,26121,78121,78-
12.03.20172420,003686,143686,14-3,50102,62224,40224,40-
05.04.2017741,813727,953727,95-3,5030,27254,46254,46-
12.04.20171920,003747,953747,95-3,5082,60337,06337,06-
01.05.20174-3747,953747,95-3,5017,39354,45254,45100,00
05.05.2017743,903791,853791,85-3,5030,79285,24285,24-
12.05.2017620,003811,853811,85-3,5026,53311,77311,77-
18.05.,853811,85-3,5079,59391,36191,36200,00
05.06.2017746,603858,453858,45-3,5031,33222,69222,69-
12.06.20171120,003878,453878,45-3,5049,49272,18272,18-
23.06.20178-3878,453878,45-3,5035,99308,17108,17200,00
01.07.20175-3878,453878,45-3,5022,49130,6630,66100,00
06.07.2017649,573928,023928,02- 3,5027,3458,0058,00-
12.07.20172720,003948,023948,02-3,50123,65181,65181,65-
08.08.2017646,523994,543994,54-3,5027,80209,45209,45-
12.08.20172420,004014,544014,54-3,50111,76321,21321,21-
05.09.2017744,754059,294059,29-3,5032,96354,17354,17-
12.09.20171920,004079,294079,29-3,5089,91444,08444,08-
01.10.20174-4079,294079,29-3,5018,93463,01413,0150,00
05.10.2017746,994126,284126,28-3,5033,50446,51446,51-
12.10.20172420,004146,284146,28-3,50115,43561,94651,94-
05.11.2017442,464188,744188,74-3,5019,43581,37581,37-
12.11.20171920,004208,744208,47-3,5092,76674,13674,13-
01.12.20174-4208,744208,74-3,5019,53693,66643,6650,00
05.12.2017545,244253,984253,98-3,5024,67688,33688,33-
10.12.20172220,004273,984273,98-3,50109,07777,40777,40-
01.01.20184-4273,984273,98-3,5019,83797,23697,23100,00
05.01.2018547,394321,374321,37-3,5025,06722,29722,29-
10.01.20182220,004341,374341,37-3,5040,79833,08833,08-
01.02.20184-4341,374341,37-3,5020,14853,22753,22100,00
05.02.2018551,404292,774292,77-3,5025,47778,70778,7-
10.02.20181920,004412,774412,77-3,5097,25875,97875,97-
01.03.20185-4412,774412,77-3,5025,59901,56801,56100,00
06.03.2018455,804467,574467,57-3,5020,73822,29822,29-
10.03.20182220,004488,574488,57-3,50114,55936,84936,84-
01.04.20184-4488,574488,57-3,5020,83957,67857,67100,00
05.04.20182660,214548,784548,78-3,50137,19994,86994,86-
01.05.20184-4548,784548,78-3,5021,111015,97915,97100
05.05.20182760,754609,534609,53-3,50144,371060,341060,34-
01.06.,534609,53-3,5064,161124,501024,50100,00
31.06.20181861,304670,834670,83-3,5097,531122,031122,03-
01.07.20184-4670,834670,73-3,5021,671143,701043,70100,00
05.07.20182761,854732,684732,68-3,50148,231191,931191,93-
01.08.20185-4732,684732,68-3,5027,451219,381119,38100,00
06.08.2018762,414795,094795,09-3,5038,941158,321158,32-
13.08.20188-4795,094795,09-3,5044,501202,82702,82500,00

Таким чином, станом на 20.08.2018 року (в межах заявлених позовних вимог), заборгованість по договору б/н від 26.02.2016 року, укладеному між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, становила 5 497,91грн, з яких: 4 795, 09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 702,82 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно нарахування позивачем пені та штрафу слід зазначити таке:

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Умовами договору, а саме п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 лютого 2016 року, станом на 20 серпня 2018 року, відповідачу нараховувалася пеня в твердій грошовій сумі 50 гривень починаючи з 01 червня 2016 року, та в сумі 100 гривень починаючи з 01 жовтня 2016 року, а не у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, як передбачено ч. 3 ст. 549 ЦК України, тому апеляційний суд вважає, що такі нарахування є неправомірними, так як завчасне визначення пені у твердій сумі не є пенею у розумінні закону, оскільки пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України), а відтак в цій частині позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до змісту ст. 549 ЦК України поняття пені та штрафу визначені у цій статті та порядок їх обрахунку, є обов'язковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не можуть бути змінені та викладені на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається їх суть, тобто вони перестають бути видом забезпечення виконання зобов'язання - неустойкою в розумінні закону.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксована складова) в розмірі 500 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 540,30 грн теж не підлягають задоволенню, оскільки фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. та процентна частина штрафу в розмірі 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг) не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов'язання.

Відтак, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що постановлене без повного та всебічного з'ясування обставин справи та належного перевірки доказів по справі, а позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 5 497,91грн заборгованості за договором кредиту б/н від 26.02.2016 року, з яких: 4 795, 09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 702,82 грн - заборгованість по процентах за користування кредитом.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд приходить до наступних висновків: Позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 762 грн (а.с.1) та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 грн (а.с. 54), а всього на загальну суму 4 405 грн. Позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 11 846,21 грн, до задоволення підлягає 5 497,91 грн, що становить 46,41 % від суми заявлених вимог. Відтак, розподіл судових витрат слід провести пропорційно до суми задоволених позовних вимог: з відповідача ОСОБА_4 слід стягнути на користь позивача 2 044, 36 грн понесених ним витрат (4 405 * 46,41%).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість за кредитним договором б/н від 26.02.2016 року, яка склалася станом на 20 серпня 2018 року, в розмірі 5 497,91( п'ять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 91 к) гривень, з яких: 4 795,09 (чотири тисячі сімсот дев'яносто п'ять гривень 09 к) гривень - заборгованість за тілом кредиту, 70,82 (сімсот дві гривні 82 к.) гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом.

В іншій частині позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () 2 044,36 ( дві тисячі сорок чотири гривні 36 к) гривень понесених ним судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис А. Ю. Зайцев

підпис Т. Б. Сало

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета

Повний текст постанови виготовлено 21 березня 2019 року