ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 664/1993/18-ц Головуючий в І інстанції Сіденко С.І. Номер провадження 22ц 819/113/2019 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретаря Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденка С.І. від 23 жовтня 2018 року за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 квітня 2011 року уклала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка з дітьми переїхала до своїх батьків у м. Олешки, де зараз і проживає. ОСОБА_3, як мати малолітніх дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про синів, стверджує, що спроможна забезпечити дітей всім необхідним, постійно слідкує за станом здоров'я дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, у неї з синами постійний психологічний контакт та прив'язаність. Не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обов'язків як батька щодо дітей. Разом з тим діти перебувають на повному утриманні позивача. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча має таку можливість. Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи загального захворювання і отримує пенсію в розмірі 3600,00 грн. Крім цього, у себе на подвір'ї він створив і майстерню по ремонту автомобільної техніки і займається особисто цією справою, а також вирощує та продає домашню птицю, що дає фактичний дохід у значно більших, ніж пенсія розмірах, приблизно 10000,00 15000,00 грн. щомісяця за авто ремонт, і приблизно 60000,00 грн. за вирощування і продаж домашньої птиці в сезон вирощування і продажу з травня по липень щороку. Просила суд визначити місце проживання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з їх матірю ОСОБА_3 за адресою: Херсонська область, м. Олешки, пров. Шукшина, 1а та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000,00 грн. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням суду позов задоволено частково.

Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, за місцем її проживання, за адресою: м. Олешки Херсонської області, вул. Шукшина, 1а.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з 13.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволені позовних вимог. Зазначає, що суд розглянув справу без відповідного письмового висновку органу опіки та піклування щодо розвязання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався принципами ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матірю та ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції встановив, що діти проживали разом з матірю в місті Олешки Херсонської області по вул. Шукшина, 1а, а відповідач по справі, застосовуючи фізичну силу, без пояснення причин, забрав дітей і виїхав з ними до міста Полтави.

Суд прийшов до висновку, що умови, створені матірю дітей за місцем її мешкання, є належними, що підтверджується актом обстеження умов проживання, і вирішуючи спір про визначення місця проживання дітей суд виходив з інтересів самих дітей, враховуючи малолітній вік дітей, які, крім виховання, потребують постійного догляду та піклування.

Служба у справах дітей Олешківської районної адміністрації Херсонської області зазначає, що вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом з матірю.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обидві сторони мають належні умови для проживання дітей.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно до вимог. ст. 161 СК України, якщо мати та батько , які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд не встановив виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з матірю. Не надав таких доказів, які б спростовували висновок суду, і відповідач, як під час розгляду справи в районному суді, так і в апеляційній інстанції. Суд також обгрунтовано вказав, що після припинення шлюбних відносин між сторонами, діти проживали разом з позивачкою в м. Олешки, проте відповідач самочинно змінив місце їх проживання без згоди матері і відмовляється повертати дітей.

Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради про визначення місця проживання дітей від 26.08.2019 року, який був отриманий при апеляційному розгляді справи, вважається за доцільне, в інтересах малолітніх дітей, визначити можливим місце проживання ОСОБА_4, 25.01.2012 р. н. і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 з матірю гр. ОСОБА_3, 28.05.1987 р. н.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції по даній справі є законним і обгрунтованим, тому нема жодних підстав для його скасування чи змінення. В частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей також рішення суду слід залишити без змін, так як відповідач не навів жодних доводів про незаконність рішення у цій частині.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 27 березня 2019 року.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_1