ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року

м. Черкаси

Справа № 711/4713/19 Провадження № 22-ц/821/556/19
категорія: на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л.І.,

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Черкаський обласний психоневрологічний диспансер

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Черкаський обласний психоневрологічний диспансер про встановлення опіки та призначення опікуна, у складі: головуючого судді Скляренко В.М.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна над ОСОБА_2 .

Свою заяву мотивувала тим, що рідний син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, учасник АТО був травмований під час військових дій. Травматичне ураження головного мозку з переломом кісток черепа у вигляді ушкодження кісток носа призвело до стійких хронічних розладів психіки та втрати 55% професійної працездатності.

У ОСОБА_2 спостерігаються маячні ідеї переслідування у вигляді нав`язливих станів, що характеризуються його хворобливими домислами та сфантазованими страховими станами, при цьому від отримання психіатричної допомоги він відмовляється.

Просила суд встановити опіку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає у АДРЕСА_1 разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_1 .

Призначити судово-психіатричну експертизу щодо здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ОСОБА_2

Витребувати медичні документи в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявникові.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник у наданий в ухвалі суду від 17 червня 2019 року строк недоліки допущені при подачі заяви не усунула.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року як незаконну та направити матеріали справи в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Вважає, що у поданій нею заяві взагалі були відсутні недоліки, тому в суду не було підстав залишати її без руху.

Крім того, оскаржувана ухвала є надуманою та такою, що створює штучну тяганину по елементарному питанню, яке не вимагає значних процесуальних ресурсів, адже законність судового захисту не викликає сумніву по причині необхідності опіки недієздатному ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд Черкаської області, та застосовані норми права

Ухвала суду є різновидом судового рішення (ч. 1 ст. 258 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом вказаних процесуальних норм закону, повернення позовної заяви з підстави невиконання вимог ухвали суду про усунення недоліків можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилася від виконання вказаних у ній вимог.

Судом встановлено, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 червня 2019 року заява ОСОБА_1 залишена без руху та їй надано строк для усунення виявлених недоліків, оскільки заява була подана без дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, заявником не вказано про те, що нею не подано іншої заяви з тими ж зацікавленими особами з тим самим предметом та з тих самих підстав. Заявником не надано доказів того, що вона може бути суб`єктом звернення до суду з такою заявою, зокрема, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , як про це остання зазначає в своїй заяві. Не зазначено чи визнавався ОСОБА_2 недієздатним та не поставлені такі вимоги і в поданій заяві, не зазначено, кого саме необхідно призначити опікуном останньому. До заяви також не додано відповідного подання органу опіки та піклування щодо доцільності встановлення опіки над ОСОБА_2 , не зазначено, які саме документи необхідно витребувати для експертизи та де вони знаходяться.

20 червня 2019 року самим ОСОБА_2 до суду надано заяву про надання медичного документу, як доказу для вирішення питання встановлення опіки та довідку КП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» від 12.06.2019 №151 а.с. 25.

02 серпня 2019 року заявником ОСОБА_1 , подано до суду заяву про неможливість усунення недоліків, при цьому в заяві просить встановити опіку ОСОБА_2 , котрий проживає у АДРЕСА_1 разом зі своєю рідною матір`ю ОСОБА_1 та призначити судово-психіатричну експертизу щодо здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними ОСОБА_2

Зазначає, що такого провадження не може бути в інших судах, оскільки вони мають постійну реєстрацію, що виключає звернення до інших судів, а враховуючи категорію даної справи заходи досудового врегулювання спору є неможливими.

Щодо подання доказів зазначила, що докази, які наявні подані нею та зазначені в переліку опису у додатках до заяви, а всі інші просить витребувати у відповідних установах, оскільки вони є конфіденційними та видаються на запит суду.

Також вказала, що статус недієздатного ОСОБА_2 . встановлюється тільки в процесі розгляду даної справи на підставі висновку експертизи про проведення якої вона просить у прохальній частині заяви.

На основі викладеного просила відкрити провадження у справі.

Однак, повертаючи заяву ОСОБА_1 суд не досліджував зміст її заяви від 02 серпня 2019 року, а лише обмежився посилання на її назву про неможливість усунення недоліків вказаних ухвалі суду від 17 червня 2019 року.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Крім того, ч. 2 та ч. 3 ст. 294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, визначено, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У свою чергу ст. 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження серед яких, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

При цьому згідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість наділений повноваженнями роз`яснити у випадках необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється право на суд, яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати вирішення спору судом (рішення Кутіч проти Хорватії, заява № 48778/99).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизначеного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Рішенням ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має застосовуватися на практиці і бути ефективним (рішення в справі «Bellet v. France»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, суд повинен уникати надмірного формалізму під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі. Суд помилково визнав такими, що дають підстави для повернення заяви обставини, які можуть бути з`ясовані судом на наступних стадіях процесу.

Повернення заяви із суто формальних підстав, які не перешкоджають її розгляду, є порушенням права на доступ до правосуддя, принцип якого проголошено ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Посилання суду першої інстанції на те, що заявником недоліки не усунуто не мотивоване та не конкретизоване, не зазначено які саме недоліки не усунуто, тому на думку суду апеляційної інстанції є надмірним формалізмом та не є достатнім недоліком для повернення заяви, обставини, вказані в ухвалах районного суду можуть бути встановлені на пізніших стадіях процесу, доведені заявником або спростовані зацікавленими особами, що стане відповідно підставою для висновку суду про задоволення заявлених вимог або про відмову в їх задоволенні.

Згідно 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а матеріали справи підлягають поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Придні провського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2019 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Черкаський обласний психоневрологічний диспансер про встановлення опіки та призначення опікуна направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття рішення про відкриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.

Текст судового рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак