Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2019 Справа №607/15641/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський А.В. пред`явила до суду позов до відповідача Тернопільської міської ради, у якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1 . Однак, при зверненні до Першої тернопільської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлої матері, а саме на 1/2 частку вказаної квартири, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що за життя між померлою ОСОБА_2 та іншим співвласником квартири, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, не були визначені у встановленому законом порядку належні їм частки, у зв`язку із чим нотаріус не може визначити конкретний розмір спадкового майна. Вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 . При цьому вказує, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після померлої матері. Покликаючись на рівність часток кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності, відсутність договору про поділ часток між співвласниками та у зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, просить позов задовольнити, оскільки зазначені обставини унеможливлюють позивачу у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак її представник - адвокат Яворський А.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Від відповідача Тернопільської міської ради надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухваленні рішення покладаються на думку суду. Відзиву на позов відповідач Тернопільська міська рада до суду не подавав.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Згідно дубліката свідоцтва про право власності на житло від 05 серпня 1996 року серії НОМЕР_1 виданого 08 липня 2014 року Міським бюро технічної інвентаризації м. Тернопіль, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 52,3 кв.м. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 23 липня 1996 року №14354.

Також, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 липня 2014 року, індексний номер 24463836 стверджується, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що складено актовий запис №1470 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 19 вересня 2018 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Як убачається із довідки №55 виданої 12 лютого 2019 року ПП «Вікторія-1», у квартирі АДРЕСА_1 проживає та зареєстрована ОСОБА_1 , разом із нею у вказаному житлі проживала та була зареєстрованою її матір - ОСОБА_2 . Із вказаної довідки слідує, що померла ОСОБА_2 була зареєстрованою за вказаною адресою із 25 листопада 1993 року та знята з реєстрації 08 жовтня 2018 року, у зв`язку із смертю.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 24 квітня 1991 року Відділом ЗАГСу міськвиконкому м. Тернополя (актовий запис №1183 від 24 квітня 1991 року).

Як убачається із матеріалів спадкової справи №116/2019 року заведеної Першою тернопільською державною нотаріальною конторою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулась у Першу тернопільську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої 07 травня 2019 року за №2026/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Як убачається із вказаної постанови нотаріуса, причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину є відсутність визначення розміру часток кожного із співвласника спірної квартири, яка належить померлій ОСОБА_2 та спадкоємцю ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Також зазначеною постановою нотаріуса стверджується, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої та спадщину прийняла.

12 червня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 . Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено ОСОБА_1 .

Згідно експлікації приміщень квартири АДРЕСА_1 , загальна площа квартири складає 52,3 кв.м., житлова площа - 30 кв.м.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_2 не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини була зареєстрованою та проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , а тому, в силу ст. 1268 ЦК України вважаються такою, що спадщину прийняла.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК України при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370ЦК України,частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Вирішуючи спір по суті, судом враховується те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину у вигляді частки нерухомого майна, яка знаходилась у спільній сумісній власності спадкодавця та іншого співвласника, закон не вимагає окремого визначення часток за кожним із них у судовому порядку.

При цьому, судом не встановлено підстав для відхилення від рівності часток сторін у праві спільної сумісної власності.

Відтак, суд приходить до переконання, що той факт, що за життя спадкодавця частки співвласників спірної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності не були визначені чи виділені в натурі, не впливає на можливість поновлення порушеного права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку спірної квартири.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович до Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного рішення суду - 21 жовтня 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Тернопільська міська рада, адреса місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка