Справа № 188/1126/19
Провадження № 2/188/480/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі судового засідання Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй на час смерті майно вона заповіла своїм дітям: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Позивачу було невідомо про існування заповіту. Інші спадкоємці від спадщини відмовилися. Позивач 25.04.2019 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, у зв`язку з пропуском ним строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.

На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 60 днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.

Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 13 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 02.04.2018 виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким усе своє майно в рівних частинах заповіла позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказаний заповіт було посвідчено секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 67 від 24.04.1991 року (а.с. 16).

Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відомостей про наявність інших спадкоємців суду не надано.

Родинний зв`язок позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданим 28.12.1961 Дмитрівським сільським бюро ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 9), свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданим 18.09.1956 Дмитрівським сільським бюро ЗАГС Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 10), свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 , виданим 15.02.1969 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим відділом ЗАГС виконкому Ленинської районної ради м. Дніпропетровська, відповідно до якого ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , і після реєстрації шлюбу взяла собі прізвище чоловіка « ОСОБА_7 » (а.с. 12).

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 спадщину не прийняли, подали через органи нотаріату заяви про те, що вони вказану спадщину не прийняли і з питання продовження строку на прийняття спадщини звертатися не будуть (а.с.11, 13).

Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради №529 від 16.04.2019 ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована сама за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру від 25.04.2019 відкриті спадкові справи щодо ОСОБА_2 у реєстрі відсутні, тобто до 25.04.2019 (дати звернення позивача до нотаріуса) спадкова справа не заводилася (а.с. 14-15).

Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини через те, що він не знав, що його спадкодавець склала заповіт, згідно з яким позивача включено до складу спадкоємців.

Крім того, після смерті матері позивач виїжджав з України до Грузії для догляду за його 8-річним онуком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повернувся з Грузії до України 08.08.2018, і після цього з 15.09.2018 до 07.11.2018 також виїжджав до Грузії. Після прибуття 15.09.2018 до Грузії доньки позивача ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_9 , позивач 07.11.2018 повернувся в Україну.

Вказані обставини підтверджуються закордонними паспортами позивача, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , свідоцтвом про народження ОСОБА_11 , свідоцтвом про шлюб ОСОБА_12 і ОСОБА_11 та свідоцтвом про народження ОСОБА_9 (а.с.22-29).

Про існування заповіту позивач дізнався лише у квітні 2019 року.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

25.04.2019 позивач особисто звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з питання оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус того ж дня виніс постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, що вбачається з копії постанови (а.с. 30).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1).

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказав, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин і суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Вказаним листом визначений також і перелік причин пропуску строку, які можуть бути визнані судом поважними, а саме: «…тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних силах України тощо…». Цей перелік не є вичерпним.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд дійшов висновку, що поважною причиною пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, викликаною об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, є його перебування тривалий час за межами України, що перешкодило йому своєчасно взнати про наявність заповіту та звернутися до нотаріуса.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд бере до уваги також ту обставину, що у контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейським Судом з прав людини розглядалися справи щодо порушення права власності, де об`єктами були майнові права, наприклад, набуте на підставі заповіту право на одержання орендної плати (ренти) за користування земельною ділянкою (ухвала щодо прийнятності заяви № 10741/84 S. v. the United Kingdom від 13 грудня 1984 р.).

Отже, у разі відмови у вимозі позивачу про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, на думку суду, буде допущене порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право фізичних та юридичних осіб на вільне володіння своїм майном.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов є немайнового характеру, тому відповідно до вимог пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн., про що до позову додана квитанція банку від 19.08.2019 (а.с.35).

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220-1223,1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 206, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, , адреса знаходження: вул. Академіка Сайгака, 15, с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі шістдесят днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда