РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 В»ячеслава Миколайовича до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 березня 2017 року по 22.07.2018 року. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 30 березня 2017 року позивач був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України, у зв"язку з невиконанням власником законодавства про працю. В день звільнення остаточний розрахунок з ним не проведено. Судовим наказом № 569/19160/17 Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 58442,37 грн. Стягнуті за судовим наказом кошти надійшли на рахунок позивача 23 липня 2018 року. Збільшивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 215720,77 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 збільшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав повністю та заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, якій зазначає, що розрахунок середнього заробітку позивача є неправильним оскільки період між 31.03.2017 р. та 22.07.2018 р. нараховує 324 робочих дні, а тому з врахуванням середньоденного заробітку позивача, який становить 625,28 грн. розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за зазначений період становить 202590,72 грн. просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивача, його представника ОСОБА_3, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що наказом № 844-ВК від 24.03.2017 року позивач був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю з 30.03.2017 року. Повний розрахунок з позивачем у день звільнення не проведено.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2017 № 569/19160/17 на користь ОСОБА_4 з ПрАТ "Рівнеазот" стягнуто нараховану, але не виплачену суму заробітної плати у розмірі 58442,37 гривень.

Як вбачається із виписки по картці/рахунку № 584699 на рахунок ОСОБА_1 23.07.2018 року було зараховано 58442,37 гривень.

За змістом ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вбачається із роз»яснень, даних в пункті 20, частині 5 пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» не проведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У зв»язку з викладеним, посилання представника відповідача на цю обставину, як на обставину, що виключає вину відповідача у не здійсненні розрахунку не приймається судом до уваги.

Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статі 117 цього кодексу.

Аналіз наведених положень ст.117 КЗпП України свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Остаточний розрахунок з позивачем проведено 23.07.2018 року.

Відповідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як зазначає відповідач у своїй заяві середньоденний аробіток позивача становить 625,28 грн.

Кількість робочих днів, на які відповідачем затримано повний розрахунок з ОСОБА_1 згідно із розрахунком відповідача, з яким погоджується і суд, становить 324 робочих дні.

Отже, за період з 31.03.2017 року по 22. 07. 2018 року розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 202590,72 гривень. (324 робочих дні * 625,28 грн)

Заперечень щодо здійсненого розрахунку відповідача позивач не висловив, а отже суд приймає вказаний розрахунок до уваги, як такий що здійснений у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору у розмірі 2025,90 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 117 КЗпП України, ст.34 Закону України «Про оплату праці» ст. ст. 141, 82, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 В»ячеслава Миколайовича до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 В»ячеслава Миколайовича середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 202590 (двохсот двох тисяч п»ятисот дев»яноста) гривень 72 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 В»ячеслава Миколайовича судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2025 гривень 90 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського Апеляційного суду безпосередньо або через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 В»ячеслав Миколайович, м. Рівне, вул.. Фруктова, 4/2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», м.Рівне-17, 33017, код ЗКПО 05607824.

Суддя -