Справа № 509/2495/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Бокоч С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації

про

позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.03.2017 року. Мати малолітньої, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.12.2017р., виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Мати малолітньої, ОСОБА_4 , є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом ЗАГС м. Лозова Харківської області 14.12.1986 року. Після смерті матері, малолітня ОСОБА_5 , фактично проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25.05.2018 року, виданого депутатом Овідіопольської селищної ради. Після смерті матері у малолітньої ОСОБА_5 , залишився брат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабуся ОСОБА_1 , яка є позивачем по справі. Малолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надано статус дітей сиріт, та призначено позивача їх опікуном.

З березня 2018 року, відповідач, ОСОБА_3 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні малолітньої дочки, власного житла не має, ніде не працює та неодноразово був позбавлений волі.

З наведених підстав, позивач просить суд, позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , стосовно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності взявши до уваги висновок органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 30.10.2018 року № 01/01-25/3061.

Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07.03.2017 року. Мати малолітньої, ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.12.2017р., виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Мати малолітньої, ОСОБА_4 , є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом ЗАГС м. Лозова Харківської області 14.12.1986 року. Після смерті матері, малолітня ОСОБА_5 , фактично проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25.05.2018 року, виданого депутатом Овідіопольської селищної ради.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З огляду на викладене батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Згідно положення пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що особа ухиляється від їх виконання свідомо. А це означає, що вона вперто та систематично, незважаючи на всі заходи попередження, продовжує не виконувати свій батьківський обов`язок.Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Як вже зазначалось вище, застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

Також слід зауважити, що частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на висновок органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 30.10.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 , і вказувала, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини.

В силу ч.4 і ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Орган опіки та піклування Овідіопольської РДА надав суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту цього висновку вбачається, що відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без фактичної реєстрації. В період фактичного проживання народилась спільна дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №88. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №938. Батько малолітньої дитини ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Овідіопольський РДА була присутня ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Матеріали справи не містять жодного доказу на спростування відомостей висновку органу опіки та піклування Овідіопольської РДА.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись діючим сімейним законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав у позбавленні батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 164, 165,166, 182 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року із змінами від 19.12.2008 року, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 206, 258-259, 264, 265, 273, 280-283 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_4 , стосовно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя А.І. Бочаров.