Справа № 515/1238/19
Провадження № 2/515/2107/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цив- ільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лиманської об`єднаної територіальної гро- мади

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в особі свого представника пред`явив позов до Лиманської об`єднаної територіа- льної громади, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку. В обґрун- тування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась земельна ділянка площею 3,60 га, яка розташована на території Лиман- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 067612, видана на ім`я ОСОБА_3 Вказану земельну ділянку він має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом. 24 квітня 2018 року він звернувся до нотаріуса із заявою щодо видачі спадщини, але йому було відмовлено з причини

втрати ним 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та ненадання ним доказів сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням суду від 28.11.2018 р. встанов- лено факт постйного проживання його разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після по

вторного звернення до нотаріуса йому знову було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спа-

дщину у зв`язку з відсутністю (ненаданням) правовстановлюючого документу на земельну ділян- ку. Отже, успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості. Крім то- го, існує проблема щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Так як є розбіжність у написані по батькові спадкодавця, а саме в свідоцтві про смерть спадкодавця заз- начено « ОСОБА_4 », а в державному акті на право приватної власності на землю зазначено « ОСОБА_5 - вич», але зазначені розбіжності є лише помилки посадових осіб які складали зазначені документи. За таких обставин просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, перший заступник сільського голови надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 05.06.1998 р. (а.с.4), видно, що даний документ виданий на ім`я ОСОБА_2 , який на- родився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Каменка Біляївського району Одеської області.

Згідно копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6), позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Каменка Біляївського району Одеської області, його батьком вказаний « ОСОБА_6 ».

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7) підтверджується, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Лиман Татарбунарського району Одеської області.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.11.2018р. (а.с.8-9) встанов- лено факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 - НОМЕР_5 067612 (а.с.10) підтверджується, що земельна ділянка загальною площею 3,60 га, що розташовані на території Ли- манської сільської ради, цільове призначення якої для ведення селянського (фермерського) гос- подарства, передана у приватну власність ОСОБА_3 .

Тобто, зазначеними копіями документів підтверджується той факт, що дійсне по батькові спад- кодавця « ОСОБА_4 ». Але у зв`язку з тим, що у державному акті на право приватної власності на землю допущена помилка при написанні по батькові останнього, позивач позбавлений у повній мі- рі реалізувати свої спадкові права.

Вартість земельної ділянки загальною площею 3,60 га, кадастровий номер якої : 01:001:0046, становить 95113,13 грн., що видно з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, складеного 06.08.2019 р. (а.с.12).

Відмова нотаріуса (а.с.11) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно земельну ділянку.

Газета "Татарбунарский вісник" № 33 (6016) від 31.08.2019 р. містила оголошення про недій- сність державного акту на право приватної власності на землю серії 067612, виданого на ім`я ОСОБА_7 , що видно з її копії (а.с.19).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї Постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

За змістом ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право спадкування почерго- во. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

В силу ст.1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки..

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадко- давцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом стро- ку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом в порядку першої черги, а також те, що земельна ділянка загальною площею 3,60 га, що розташовані на території Лиманської сільської ради, дійсно належала його батькові ОСОБА_3 , однак перешкодою в отри- манні позивачем свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку є те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачено, а також те, що в державному акті на право приватної власності на землю та в свідоцтві про смерть спадкодавця є розбіжність у написані по батькові останнього.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на спадкову земельну ді- лянку, що залишилися після смерті його батька ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1225, 1258, 1262, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Лиманської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Каменка Біляїв- ського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 3,60 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 067612, виданого 26.08.1997 р. на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко С.В.