490/9250/19
н/п 2-н/490/595/2019
У Х В А Л А

24 жовтня 2019 року суддя Центрального суду м. Миколаєва Чулуп О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,що продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше 50% відсоткі від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менш 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до закінчення навчання 23 років, або 26 жовтня 2022 року.

Ознайомившись з заявою та доданими документами, суд приходить до висновку, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п.4), п.5) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

На підставі п.3) ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Зважаючи на те, що заявником заявлено вимогу, яка не передбачена вимогами ст. 161 ЦПК України, а саме, про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, то суд вважає, що слід відмовити у видачі судового наказу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161, 165-167 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на його утримання у розмірі ј заробітку але не менше 50% відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менш 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до закінчення навчання 23 років, або 26 жовтня 2022 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів через Центральний районний суд м. Миколаєва з дня її проголошення.

Суддя