Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/366/19
Провадження № 2/506/196/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2019 року с.м.т. Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Паламарчук М.О.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом.

28 серпня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 травня 2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя із відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю між нею та відповідачем поваги та підтримки, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та відсутністю взаєморозуміння між ними. З травня 2019 року сімейні відносини між ними були фактично припинені, оскільки між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Як стверджує позивач, на даний час ОСОБА_2 створив нову сім`ю. Тому вона вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її волі та інтересам, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Крім того, вона просила після розірвання шлюбу, відновити їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

27 вересня 2019 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, після розірвання шлюбу, просила суд відновити їй дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ». /а.с.20/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідачу направлялася судова повістка про виклик у судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.26/.

При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини його неявки неповажними і тому судове засідання відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України проведено у відсутність відповідача.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 травня 2012 року Виконкомом Новосамарської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №4 /а.с.5/.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. /а.с.6-8/.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.

Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, більше року проживають окремо. У відповідача утворилася інша сім`я і на думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

При цьому, згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 112 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованої в с.Новомихайлівка, Окнянського району Одеської області, проживає в с.Новосамарка, Окнянського району, Одеської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: с.Новосамарка , Окнянського району, Одеської області) про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 03 травня 2012 року Виконкомом Новосамарської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №4, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , відновити дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 грн.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2019 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко