Дата документу 15.10.2019
Справа № 320/4903/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що її сестра за життя склала заповіт, відповідно до якого все її майно вона заповіла позивачці. Про існування заповіту вона дізналась лише наприкінці травня 2019 року під час прибирання у будинку де мешкала сестра, випадково знайшла серед інших документів. Після звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй повідомили, що нею пропущений встановлений законом строк для звернення із вказаною заявою.

В судове засідання позивачка не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, ним надана заява про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення суду за матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.6/.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, а саме: 03.07.2016, яким на випадок своєї смерті заповідала все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, ОСОБА_1 /а.с.7, 8/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 проживала одна, на підтвердження чого надана довідка головою квартального комітету від 08.08.2019 /а.с.14/.

При зверненні позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої сестри ОСОБА_2 їй було роз`яснено про пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводилась /а.с.9/.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що вона не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 сестри ОСОБА_2 , оскільки про існування заповіту вона дізналась лише наприкінці травня 2019 року під час прибирання у будинку, де мешкала сестра, вона випадково знайшла заповіт серед інших документів.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин, від спадщини вона не відмовлялась, відповідач не заперечував проти задоволення позову, а тому, їй необхідно визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: