ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/2038/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/955/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Чукля Д.І.

та сторін: представника АТ КБ Приватбанк - Панькова О.П., відповідача ОСОБА_1 і її представник адвоката Башуцького І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №596/2038/16-ц за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року, ухваленого суддею Лисюк І.О., повний текст якого складений 22 липня 2019 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 75 855 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 33 копійки за кредитним договором №TECNGA від 13 червня 2008 року, а також стягнення з відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк зазначило, що між ними та ОСОБА_5 13 червня 2008 року було укладено кредитний договір №TECNGA, згідно якого позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі 112 020,00 грн. на термін до 13 червня 2023 року, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки в порядку, встановлених кредитним договором. ПАТ КБ Приватбанк свої зобов`язання за договором та угодою виконав повному обсязі, а саме: видав відповідачу кредит у розмірі 112 020,00 грн. В порушення умов кредитного Договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 75 855,33 грн., яка складається з наступного: 40 464,50 грн. - заборгованість за кредитом; 23236,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8303,71 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 3 600,25 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ОСОБА_6 ОСОБА_1 між сторонами було укладено договори поруки з поручителями: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до умов договору поруки, а саме: п.5 позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за Договором №TECNGA. Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Стягнуто Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (адреса місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк просить скасувати рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на те, що воно є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ Приватбанк зазначило, що суд безпідставно відмовив у стягненні тіла кредиту, процентів та пені, що були стягнуті судовим рішенням від 06 липня 2012 року, проте досі є непогашеними. Зобов`язання відповідача за кредитним договором не припинилося, право вимоги банку про повернення кредиту і сплату процентів залишалося дійсним і підлягало судовому захисту. Вказує, що у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. Зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тобто, при стягненні вищевказаних судових витрат суд повинен врахувати, характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. Проте, судом вказані вимоги були проігноровані.

Від представника ОСОБА_7 - адвоката Башуцького І.Я. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, стягнути з ПАТ КБ Приватбанк на користь ОСОБА_7 судові витрати, понесені нею у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме: витрати на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 липня 2012 року у справі за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звернення стягнення на заставлене майно та виселення частково задоволено позовні вимоги, а саме: стягнуто заборгованість за кредитним договором №TECNGA від 13 червня 2008 року в розмірі 123 735,38 грн., виселено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дане рішення вступило в законну силі. Таким чином, Банк в зв`язку з неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору, змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором з 13 червня 2023 року на 14 березня 2012 року, оскільки вимогу про дострокове погашення усієї суми боргу надіслав 13.02.2012 (13.02.2012 + 30 днів 14.03.2012) та мав право звернутися до суду із позовом про дострокове стягнення заборгованості. Банк таким правом скористався і вищезазначеним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги були частково задоволені. Згідно даних виписки Банку, ОСОБА_8 не лише повернула суму заборгованості по кредитному договору, а й значно переплатила, зокрема 166934,26 грн. Тому поданий позивачем розрахунок заборгованості є необ`єктивним (на дату подання позову 14 вересня 2016 року) та неактуальним на сьогоднішній день, оскільки не відображає оплат здійснених ОСОБА_7 після дати звернення Банком до суду із позовом. Також у відзиві міститься посилання на те, що розмір витрат на правову допомогу, який був стягнутий судом є співмірним із складністю справи та ґрунтується на вимогах ст.137 ЦПК України.

Крім цього, представник ОСОБА_7 просить стягнути з ПАТ КБ Приватбанк понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційній інстанції.

Від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року у справі №596/2038/16-ц без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, а також слухання справи проводити без його участі, за наявними матеріалами, посилаючись на те, що заборгованість за кредитом з нього не підлягає стягненню, оскільки договір поруки, укладений між ним та банком, згідно рішення Гусятинського районного суду від 20 листопада 2018 року, яке набрало законної сили, визнано припиненим.

У судовому засіданні представник АТ КБ Приватбанк - Паньков О.П. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Башуцький І.Я. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, згідно якої просив слухати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 490, № 227.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту змінились умови і строк дії кредитного договору, а право ПАТ КБ Приватбанк нараховувати передбачені договором проценти та неустойку за кредитом припинилося, вимог про стягнення коштів у відповідності до ст.625 ЦК України банком не пред`явлено. При цьому, суд врахував, що розмір заборгованості, який банк просить стягнути у даному випадку становить 75855,3 грн., а позичальник у період із 12.02.2012 по 29.05.2018 повернув банку заборгованість по кредиту на загальну суму 166934, 26 грн. Також суд врахував рішення Гусятинського районного суду від 20 листопада 2018 року в цивільній справі №596/199/17, яким визнано припиненою поруку Холода І.М. за договором поруки від 13 червня 2008 року, укладеним між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_4 .

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується в повному обсязі, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 13 червня 2008 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_10 було укладено кредитний договір №TECNGA у розмірі 112 020 (сто дванадцять тисяч двадцять) гривень, на строк з 13 червня 2008 року по 13 червня 2023 року (а.с. 17-19).

17 червня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язання між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_10 було укладено договір іпотеки № 1513, посвідчений приваним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу за реєстровим номером 1514/95, за умовами якого ОСОБА_8 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок загальною площею 69 кв.м, розташований в АДРЕСА_1 .

Крім цього, 13.06.2008 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_8 за кредитним договором № ТЕСNGA від 13.06.2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_4 як поручитель зобов`язався відповідати перед банком за виконання зобов`язань ОСОБА_8 , що випливають з вищевказаного кредитного договору. (а.с.28).

Рішенням Гусятинського районного суду від 20.11.2018 (а.с. 129-134), залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року (а.с. 142-145), визнано припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки від 13.06.2008 року, укладеним між закритим акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та ОСОБА_4 .

З повідомлення ПАТ КБ ПриватБанк від 13 лютого 2012 року №0.0.0.0/3 - 752, адресованого позичальнику ОСОБА_8 вбачається, що ПАТ КБ ПриватБанк вимагає від ОСОБА_8 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги (а.с. 166).

Рішенням Гусятинського районного суду від 06.07.2012 в цивільній справі №1904/977/2012 позов ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звернення стягнення на заставлене майно, виселення задоволено частково.

Стягнуто заборгованість за кредитним договором № TECNGA від 13.06.2008 року в розмірі 123 735,38 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 101 663,65 грн., заборгованості по відсоткам в сумі 13 093,87 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором в сумі 1 095,20 грн., 250 грн. штрафу (фіксована частина), 5 880,26 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості) шляхом звернення стягнення на заставлене відповідно до договору іпотеки №1513 від 17.06.2008 року майно, а саме: на житловий будинок, загальною площею 69 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , шляхом продажу вказаного майна ПАТ КБ ПриватБанк з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування , з можливістю здійснення ПАТ КБ Приватбанк всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з вказаного житлового будинку та вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 167-169).

Також, 25 жовтня 2012 року з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань ОСОБА_8 за кредитним договором № ТЕСNGA від 13.06.2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №б/н, відповідно до умов якого остання, як поручитель зобов`язувалась відповідати перед банком за виконання зобов`язань ОСОБА_8 , що випливають з вищевказаного кредитного договору (а.с.29).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

ПАТ КБ ПриватБанк використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рахунок переданого майна.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення в даному випадку, в даному випадку - 15 березня 2012 року і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Аналогічні висновки висвітлені Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №564/2199/15-ц, від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 28 січня 2019 року №127/4103/16-ц, які відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що після направлення ПАТ КБ ПриватБанк вимоги до відповідачів про дострокове виконання зобов`язань за кредитом та стягнення боргу за рішенням Гусятинського районного суду 06.07.2012 банк безпідставно нарахував проценти за користування кредитом в сумі 23 236,87 грн. за період з 15 березня 2012 року по 13 вересня 2016 року, а також за цей же період пені 8 303,71 грн. та 250 грн. - штрафу (фіксована частина), 3 600,25 грн. - штрафу (процентна складова).

При цьому, слід вказати, що в охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання однак, банк із указаними позовними вимогами не звертався.

Також, банком безпідставно нарахована сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40 464,50 грн., оскільки рішенням Гусятинського районного суду від 06.07.2012 року вже вирішувалось указане питання тому, нарахування банком указаних коштів може призвести до подвійного стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, колегія суддів враховує те, що ОСОБА_1 в період із 12.02.2012 по 29.05.2018 року повернула банку на виконання рішення Гусятинського районного суду від 06.07.2012 року заборгованість на загальну суму 166 934 грн. 26 коп., що підтверджується випискою Банку з рахунку № НОМЕР_1 по кредитному договору (а.с.175-198), що значно перевищує суму боргу, яку банк просить стягнути у даному випадку (75 855,33 грн.).

Як пояснив у судовому засіданні представник АТ КБ Приватбанк, що дана заборгованість виникла, оскільки банк продовжував і після вимоги про дострокове повернення кредиту нараховувати як відсотки за користування кредитом, так і неустойку, тому вважає, що рішення Гусятинського районного суду від 06.07.2012 року не виконано.

В апеляційній скарзі також містяться посилання на те, що суд без достатніх правових підстав стягнув з позивача на користь відповідачки 5 000 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки обсяг матеріалів справи не є значним, а справа не відноситься до справ значної складності.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 та її представник в обґрунтування вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. надано: договір про надання правничої допомоги від 10.06.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням Сила права з Додатком №1 з чітким переліком наданої правничої допомоги та вартістю кожної послуги окремо, Акт №1 обсягу наданої правової допомоги від 02.07.2019 року, підписаний між ОСОБА_7 та адвокатом Фльорків О.В., за яким загальний розмір наданих послуг становить 5000 грн.; квитанції АТ КБ Приватбанк 0.0..1 від 27.06.2019 року про оплату 5000 грн. за надані згідно договору послуги.(а.с.171-173, 206, 207).

З вказаних документів вбачається, що відповідачкою були понесені витрати на правничу допомогу у обґрунтованому розмірі, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх стягнення з позивача тому, доводи АТ КБ ПриватБанк з цього приводу колегія суддів вважає необґрунтованими.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк слід залишити без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, понесені ОСОБА_7 за надання професійної правничої допомоги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в сумі 3000грн., в порядку ст.141 ЦПК України слід стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, оскільки факт понесення ОСОБА_7 вказаних витрат підтверджується договором про надання правничої допомоги від 10.06.2019 року, укладений між ОСОБА_7 та адвокатським об`єднанням Сила права з Додатком №1 з чітким переліком наданої правничої допомоги та вартістю кожної послуги окремо, Актом №2 обсягу наданої правової допомоги від 01.10.2019 року, підписаний між ОСОБА_7 та адвокатом Фльорків О.В. та випискою за рахунком від 26.09.2019 року.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 23 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді