Справа № 491/508/18
У Х В А Л А

27 березня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Желяскова О. О.,

за участю секретаря Кір`як І.О.

з участю сторін по справі:

представника боржника - Бойко О.О.

стягувач - Бабіченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві Одеської області заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ананьївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, мотивуючи її наступними обставинами.

За рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року №491/508/18, ухвалено стягувати з неї на утримання неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_2 аліменти. На виконання рішення суду було видано виконавчий документ, який пред`явлений стягувачем для примусового виконання до Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та яким відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого документу згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №58547617 від 05 березня 2019 року.

Заявник вказує ,що виконавчий документ по вказаній справі виданий судом помилково, так як повний текст рішення нею було отримано лише один раз 05 березня 2019 року згідно поштового повідомлення НОМЕР_1 , яке було направлено на адресу її постійного проживання: АДРЕСА_1 , тому вважає, що з вказаної дати у неї розпочався тридцяти денний строк на апеляційне оскарження, а рішення не набрало законної сили.

Зазначає, що супровідний лист суду №1844 про направлення копії рішення на її адресу датований 27 січня 2019 року, а в самому рішенні зроблено відмітку про набрання ним чинності 27 лютого 2019 року.

Помилкова видача виконавчого документа призвела до застосування до неї державним виконавцем відповідних санкцій та обтяжень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», тому звернулася до суду з вказаною заявою та просить задовольнити.

Боржник в судове засідання на розгляд заяви не з`явилася, сповіщена належним чином про день, час та місце розгляду заяви.

Представник боржника в судовому засіданні під час розгляду справи доводи заяви підтримав та просить задовольнити, зазначив, що судом помилково видано виконавчий лист, оскільки рішення суду не набуло законної сили, а тому вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стягувач в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що виконавчий лист видано правомірно на підставі судового рішення, яке набуло законної сили, а зазначена заява ОСОБА_3 направлена на затягування виконання рішення суду, що порушує права дитини.

Представник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Вивчивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень п.9 ч.2 ст.129 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своєї заяви представник боржника зазначив, що рішення по справі законної сили не набрало, тому й не підлягає виконанню.

Втановлено, що за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року №491/508/18, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено. Припинено з 30 травня 2018 року стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , в частині стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2017 року і до повноліття дитини, які встановлені на підставі рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/1235/17 від 14 грудня 2017 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми аліментів відповідно до Закону, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 30 травня 2018 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню, у межах суми платежу за один місяць (а.с.67-69).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 15 січня 2019 року отримала рішення суду (вступна та резолютивна частина), в якому було зазначено дату складання повного тексту рішення, про що свідчить довідковий лист про отримання документів у цивільній справі №491/508/18 (а.с.66), тобто їй достовірно було відомо про те, що 18 січня 2019 року буде складено повний текст судового рішення. При цьому суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Відповідно до ч.3 ст.272 ЦПК України, у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Відповідно до копії супровідного листа №491/508/18/680/2019 від 18 січня 2019 року, на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача: Одеська область, Ананьївський район, с. Ананьїв Другий (як зазначено в адресній довідці, наданій Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області (а.с.15)), без зазначення назви вулиці та номеру будинку, було направлено копію повного рішення суду від 15 січня 2018 року, текст якого складено 18 січня 2019 року (а.с.71), про що також свідчить копія реєстраційної картки вихідного документу за №491/508/18/680/2019 (а.с.91).

Копію повного тексту рішення суду від 15 січня 2018 року відповідачка отримала 26 січня 2019 року, про що свідчить її підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за вихідним №491/508/18/680/2019, яке повернулося на адресу суду (а.с.72).

З копії повідомлення Укрпошти №03/22 від 22 березня 2019 року вбачається, що рекомендоване поштове відправлення №036 від 23 січня 2019 року, вручене на підставі пункту №99 «Правил надання послуг поштового зв`язку» зі змінами від 18 грудня 2018 року «Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-якому з повнолітніх членів сім`ї…» 26 січня 2019 року громадянці ОСОБА_6 , що являється матір`ю громадянки ОСОБА_3 , на підставі пред`явлених документів (а.с.94).

Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно ч.1 ст.273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскільки відповідачем апеляційної скарги подано не було, рішення суду набуло законної сили 27 лютого 2019 року. Завірену копію вказаного рішення суду від 15 січня 2019 року супровідним листом за вихідним №491/508/18/1844/2019 було направлено 27 лютого 2019 року на адресу відповідача. Вказана дата відправки (27 лютого 2019 року) з вказаним вихідним номером документу підтверджується копією реєстраційної картки вихідного документу (а.с.92), тобто з наведеного вбачається, що в супровідному листі виникла технічна помилка при зазначенні дати супровідного листа при направленні завіреної копії повного тексту рішення ,а саме помилково вказано «27 січня 2019 року», замість вірного «27 лютого 2019 року» (а.с.75).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як встановлено судом, виконавчий лист №491/508/18 виданий 27 лютого 2019 року було видано на виконання судового рішення від 15 січня 2019 року, яке набрало законної сили 27 лютого 2019 року, на час розгляду зазначеної заяви не скасовано і підлягає обов`язковому виконанню, тому виконавчий лист видано правомірно на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави, які передбачені ст.432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому не підлягає задоволенню вимога щодо зупинення виконання рішення суду за виконавчим листом №491/508/18, виданим 27 лютого 2019 року Ананьївським районним судом Одеської області.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задовленні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ананьївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Відмовити в задоволенні заяви про зупинення виконання рішення суду за виконавчим листом №491/508/18, виданим 27 лютого 2019 року Ананьївським районним судом Одеської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Суддя: О. О. Желясков

Ухвала набула законної сили «_ ___» __________________20__ року.