Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 296/8913/15-ц

провадження № 61-36218св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія» ІНГО Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року у складі суддів: Миніч Т. І., Трояновської Г. С., Павицької Т. М.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 ), треті особи: ОСОБА_3 , приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія» ІНГО Україна», про відшкодування майнової шкоди.

Позов мотивовано тим, що 18 травня 2014 року о 12 год. 20 хв. ОСОБА_3 , який працює у ФОП ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 , по майдану Згоди у м.Житомирі, рухаючись в напрямку проспекту Миру, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого сталося зіткнення з належним позивачу автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду та зупинився перед світлофором. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано збитків, які згідно проведеного висновку № 44 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 04 вересня 2014 року складають 69 642 грн 42 коп.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»). На підставі листа від 15 серпня 2014 року ОСОБА_1 було повідомлено про прийняте рішення та виплачено страхове відшкодування в сумі 25 327 грн 79 коп.

Посилаючись на те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку відшкодувати завдані збитки, просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 44 314 грн 63 коп., що становить різницю між завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 44 314 грн 63 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 443 грн 14 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, тому враховуючи фактичний розмір завданої позивачу шкоди в сумі 69 642 грн 42 коп., та розмір страхового відшкодування в сумі 25 327 грн 79 коп., відповідач, працівник якого винний у ДТП, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю в сумі 44 314 грн 63 коп.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2016 року скасовано та ухвалено рішення про відмову у позові.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було виплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 25 327 грн 79 коп., що складає різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, оскільки автомобіль позивача вважається фізично знищеним.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем надано належні докази на підтвердження завданих збитків, завданих внаслідок ДТП. Враховуючи, що позивача не влаштовували умови ремонту автомобіля за пропозицією страховика, було проведено експертизи з визначення матеріального збитку та з визначення утилізаційної вартості, на підставі яких в межах ліміту відповідальності страховою компанією було виплачено різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Крім того, судом апеляційної інстанції не взято до уваги той факт, що позивач не заперечує проти повернення залишків пошкодженого автомобіля та вирахуванні різниці при відшкодування завданої шкоди на суму зданого металобрухту.

Доводи інших учасників справи

У запереченні на касаційну скаргу відповідач - ФОП ОСОБА_2 зазначив про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру завданої шкоди. Рішення суду першої інстанції було постановлено з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та невідповідності висновків суду обставинам справи. Разом із тим, рішення суду апеляційної інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального права.

У запереченні на касаційну скаргу третя особа - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» зазначило про те, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки позивач не надав доказів, які б визначали вартість матеріального збитку завданого його автомобілю. Наданий позивачем висновок спеціаліста № 44 від 04 вересня 2014 року не є належним доказом, оскільки даний висновок складений зі спливом тривалого часу після ДТП та складений із порушеннями вимог пункту 5.2 Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 листопада 2003 року. ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» здійснило ОСОБА_1 виплату страхового відшкодування з урахуванням звіту № 10439 від 02 червня 2014 року, виконаного ТОВ «Експертум-АВЕ», згідно якого ринкова вартість транспортного засобу позивача до ДТП складала 67 634 грн 09 коп., а вартість відновлювального ремонту становить 82 126 грн 66 коп. Згідно звіту № 147 від 15 липня 2014 року складеного ФОП ОСОБА_4 утилізаційна вартість автомобіля складає 42 306 грн 30 коп., отже на виконання умов страхового полісу від 14 березня 2014 року позивачу було виплачено різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП в сумі 25 327 грн 79 коп. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 квітня 2015 року у справі № 295/17982/14-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30 червня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції у вказаній справі та у зв`язку з відмовою позивача від позову закрито провадження в частині позовних вимог до страхової компанії та відмовлено у позовних вимогах до ОСОБА_3 . Разом з тим, вказаними рішенням встановлені обставини щодо вартості автомобіля ОСОБА_1 до ДТП, відновлювального ремонту та утилізаційна вартість автомобіля після ДТП.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 червня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

03 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Штелик С. П.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків, зобов`язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (частина перша статті 1172 ЦК України).

Суди установили, що 18 травня 2015 року о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_3 , працюючи в ФОП «ОСОБА_2» керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 , по майдану Згоди у м. Житомирі, рухаючись в напрямку проспекту Миру, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду та зупинився перед світлофором. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2014 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Установлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» за полісом № АС 8821076 від 14 березня 2014 року, згідно якого страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн, розмір франшизи становить 0,00 грн.

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» було виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 25 327 грн 79 коп.

Згідно висновку № 44 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 04 вересня 2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 18 травня 2014 року становить 92 081 грн 39 коп., ринкова вартість до ДТП становить 69 642 грн 42 коп.

Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_4 . утилізаційна вартість належного позивачеві автомобіля визначена в сумі 42 306 грн 30 коп.

На підтвердження розміру вартості пошкодженого автомобіля після ДТП представником позивача надано відомість про приймання металобрухту, згідно з якою ОСОБА_1 здано брухт чорних металів вагою 989 кг на 1 582 грн 40 коп.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний суд правильно виходив із того, що ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» виплатило ОСОБА_1 різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, що становить 25 327 грн 79 коп., так як належний ФОП ОСОБА_2 автомобіль є фізично знищеним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої йому шкоди.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 вказаних висновків апеляційного суду не спростовують. Під час апеляційного розгляду справи було оголошено перерву для огляду відповідачем залишків пошкодженого транспортного засобу. Проте, такі залишки фактично відсутні.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Апеляційний суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи, правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, та закон, який їх регулює, вірно відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко