Справа № 495/8255/16-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
25 вересня 2019 року м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.
при секретарі - Завацькій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 5 409 111,40 грн., з яких 2 850 100 грн. основного боргу, 224 927,20 грн. процентів річних за користування грошовими коштами за час прострочення, 2 334 084,20 грн. інфляційних витрат та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 6 890,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем неодноразово здійснювались заходи для отримання від відповідача грошових коштів, однак останній систематично ухиляється від будь-яких контактів з позивачем та належного виконання прийнятих на нього зобов`язань.
Адвокат Боярський В.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялась належним чином, про що свідчить поштове повідомлення повернуте до суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, причини неявки суду не повідомляла, будь-яких заяв на адресу суду не надавала. 29.05.2017 року від представника відповідачки - ОСОБА_3 до суду надійшли заперечення на даний позов, в яких вказано, що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки надані позивачем розписки не є відповідають за вимогами та приписами ст.1046, 1047 ЦК України; позивачем не вірно розраховані штрафні санкції, також позивачем пропущений строк позовної давності, що у сукупності є підставою для відмови у позові (а.с.85-86).
На це заперечення адвокатом в інтересах позивача були надані пояснення, в яких він не погоджується з твердженнями представника відповідача з посиланням на відповідні норми діючого законодавства. (а.с. 99-102).
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву з огляду на наступне.
14 листопада 2012 року ОСОБА_1 та громадянка ОСОБА_2 уклали договір позики, відповідно до якого відповідач зобов`язалась у строк до 14 лютого 2013 року повернути позивачу суму позики в розмірі 25 000 доларів США.
Договір було укладено в усній формі в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підтвердження укладення договору позики та отримання грошових коштів відповідачем було складено розписку.
Крім того, в цей же день 14 листопада 2012 року у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома А.С. між позивачем та відповідачем укладено ще один договір позики на суму 25 000 доларів США, про що відповідачем складена розписка у вигляді заяви, посвідченої у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома А.С. Зазначену позику відповідач зобов`язалась повернути у строк до 14 лютого 2013 року.
Також, 10 квітня 2013 року позивач та відповідач уклали договір позики, на суму в розмірі 30 000доларів США. Договір укладено в уній формі в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На підтвердження укладення договору та факту передання грошових коштів, відповідач надала розписку та зобов`язалась повернути позику до 10 жовтня 2013 року.
10 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем укладено ще один договір позики на суму 30 000 доларів США, про що відповідачем складена розписка у вигляді заяви, посвідченої у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома А.С. Зазначену позику відповідач зобов`язалась повернути у строк до 10 жовтня 2013 року.
У період з 14 листопада 2012 року по 10 квітня 2013 року відповідач отримала від позивача у борг грошові кошти у сумі 110 000 доларів США.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, сума заборгованості за розпискою 1, що були укладені між позивачем та відповідачем складається з наступних частин:
Сума основного боргу у доларах США - 25 000, що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на 25.09.2019 року - 24,20 за 1 долар США. Сума боргу у гривнях, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 25.09.2019 року - 605 000 грн.
Розрахунок річних: період 14.02.2013 - 08.02.2016 року, сума боргу 605 000 грн., кількість днів 1090: 605 000,00 *3%/365*321 = 15 962,05; 605 000,00 *3%/365*365 = 18 150; 605 000,00 *3%/365*404 = 20 089,31, всього: 54 201,36 грн.
Розрахунок загального розміру заборгованості: 605 000,00 грн. (основний борг) + 54 201,36 грн. (% річних) + 490 648,95 грн. (інфляційні) = 1 149 850,31 грн.
Сума заборгованості за розпискою 2, що були укладені між позивачем та відповідачем складається з наступних частин:
Сума основного боргу у доларах США - 25 000, що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на 25.09.2019 року - 24,20 за 1 долар США. Сума боргу у гривнях, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 25.09.2019 року - 605 000 грн.
Розрахунок річних: період 14.02.2013 - 08.02.2016 року, сума боргу 605 000 грн., кількість днів 1090: 605 000,00 *3%/365*321 = 15 962,05; 605 000,00 *3%/365*365 = 18 150; 605 000,00 *3%/365*404 = 20 089,31, всього: 54 201,36 грн.
Розрахунок загального розміру заборгованості: 605 000,00 грн. (основний борг) + 54 201,36 грн. (% річних) + 490 648,95 грн. (інфляційні) = 1 149 850,31 грн.
Сума заборгованості за розпискою 3, що були укладені між позивачем та відповідачем складається з наступних частин:
Сума основного боргу у доларах США - 30 000, що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на 25.09.2019 року - 24,20 за 1 долар США. Сума боргу у гривнях, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 25.09.2019 року - 726 000 грн.
Розрахунок річних: період 10.10.2013 - 08.02.2016 року, сума боргу 726 000 грн., кількість днів 852: 726 000,00 *3%/365*83 = 4 952,71; 726 000,00 *3%/365*365 = 21 780; 726 000,00 *3%/365*404 = 24 107,17, всього: 50 839,88 грн.
Розрахунок загального розміру заборгованості: 726 000,00 грн. (основний борг) + 50 839,88 грн. (% річних) + 599 371, 08 грн. (інфляційні) = 1 376 210,96 грн.
Сума заборгованості за розпискою 4, що були укладені між позивачем та відповідачем складається з наступних частин
Сума основного боргу у доларах США - 30 000, що в еквівалентні за офіційним курсом НБУ на 25.09.2019 року - 24,20 за 1 долар США. Сума боргу у гривнях, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 25.09.2019 року - 726 000 грн.
Розрахунок річних: період 10.10.2013 - 08.02.2016 року, сума боргу 726 000 грн., кількість днів 852: 726 000,00 *3%/365*83 = 4 952,71; 726 000,00 *3%/365*365 = 21 780; 726 000,00 *3%/365*404 = 24 107,17, всього: 50 839,88 грн.
Розрахунок загального розміру заборгованості: 726 000,00 грн. (основний борг) + 50 839,88 грн. (% річних) + 599 371, 08 грн. (інфляційні) = 1 376 210,96 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості у гривнях по всім чотирьом договорам позики станом на 25.09.2019 року з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат складає: 5 052 122,54 грн.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений на письмі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Проте, взяте на себе зобов`язання відповідач не виконала, позичені грошові кошти по сьогоднішній день не повернула.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК).
Таким чином, судом приймається до уваги той факт, що між позивачем та відповідачем були укладені договори займу грошових коштів, відомостей про зміну або розірвання яких суду не надано, позивач взяті на себе зобов`язання виконав - грошові кошти передав, однак, відповідач взяті у борг грошові кошти станом на день винесення судом рішення не повертає.
Щодо посилання представника відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, суд не погоджується з даним твердженням, оскільки в судовому засіданні адвокат Боярський В.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 пояснив, що позивач після закінчення терміну зазначеному в боргових записках, неодноразово звертався до відповідача про повернення боргу, тому суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не пропущений.
Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про правомірність, обґрунтованість та законність позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 5 409 111,40 грн., з яких 2 850 100 грн. основного боргу, 224 927,20 грн. процентів річних за користування грошовими коштами за час прострочення, 2 334 084,20 грн. інфляційних витрат та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 6 890,00 грн.
Керуючись ст.ст. 526, 553, 536, 615, 638, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 141, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 5 052 122,54 грн., з яких 2 662 000 грн. основного боргу, 210 082,48 грн. процентів річних за користування грошовими коштами за час прострочення, 2 180 040, 06 грн. інфляційних витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 6 890,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя :