Постанова

Іменем України

19 березня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/5232/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області

в складі судді Радзівіл А.Г.

від 14 грудня 2018 року

про призначення експертизи

у справі №361/6486/15-ц Броварського міськрайонного суду Київської області

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1, ОСОБА_3,

треті особи: приватний нотаріус Броварського міськрайонного округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, ОСОБА_5,

про визнання договору дарування недійсним, визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування державної реєстрації права власності, визнання за особою прав та обов'язків забудовника та права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставив наступне питання: визначити ринкову вартість будівельних матеріалів та обладнання садового (дачного) будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 124,8 кв.м., житловою площею 50,3 кв.м. На час проведення експертизи зупинено провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду в частині щодо призначення експертизи, відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права без повного з'ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання щодо призначення експертизи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції, призначаючи у справі будівельно-технічну експертизу, не врахував, що відсутня об'єктивна необхідність у визначенні вартості будівельних матеріалів та обладнання, оскільки позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним правочину та не заявляв вимог про виплату або отримання компенсації вартості будівельних матеріалів та обладнання садового будинку.

Вказувала, що суд першої інстанції помилково зазначив в оскаржуваній ухвалі про те, що сторони не можуть дійти єдиної думки щодо визначення вартості будівельних матеріалів, оскільки дане питання не вирішувалося в ході розгляду справи та не має правового значення у вирішенні спору.

Судом не надано правової оцінки тому факту, що позивач не скористався своїм правом та не надав висновок експерта, а також не надав доказів наявності обставин, що унеможливлювали б проведення експертизи без призначення судом.

За вказаних обставин просила скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2018 та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Учасники справи своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній та просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просив ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу суду про призначення експертизи.

Треті особи: ОСОБА_5 та приватний нотаріус Броварського міськрайонного округу ГамзатоваА.А., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляд справи, в судове засідання не з'явилася.

Треті особи: Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області та Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляд справи, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників, які не з'явилася в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилася в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про призначення будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для повного встановлення обставин та вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим та немотивованим, враховуючи таке.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.

Серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є висновок експерта.

Призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється статтями 103-113 ЦПК України, Законом України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 №4038-XII та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Положеннями частини 1 статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною)не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Отже, діючим цивільним процесуальним законодавством передбачено, що експертиза у справі призначається судом у разі необхідності з'ясування фактичних обставин, що становлять предмет доказування.

Як вбачається зі змісту позовних вимог предметом спору у справі є законність договору дарування та визнання права власності на частину будівельних матеріалів та обладнання садового будинку.

Так, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просив визнати недійсними договір дарування та свідоцтво про право власності, скасувати державну реєстрацію права власності, визнати за ним права та обов'язки забудовника на незавершений будівництвом садовий (дачний) будинок та визнати право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання садового будинку.

За приписами статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Отже, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином, позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання договору недійсним повинен довести наявність тих обставин, з якими законом пов'язує визнання правочину недійсним та настанням відповідних наслідків у разі визнання правочину недійсним.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що ринкова вартість будівельних матеріалів та обладнання садового (дачного) будинку не пов'язана із обставинами недійсності правочину та настанням відповідних наслідків.

Заявлені позивачем позовні вимоги про визнання за ним прав та обов'язків забудовника та права власності на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання також не можуть слугувати підставою для призначення будівельно-технічної експертизи, оскільки позивачем не заявлено позовних вимог про стягнення компенсації частини будівельних матеріалів та обладнання спірного садового будинку.

Отже, беручи до уваги заявлені ОСОБА_2 позовні вимоги, призначення у справі будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої судом постановлено питання: визначити ринкову вартість будівельних матеріалів та обладнання садового будинку, є недоцільним.

Разом з тим, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин не з'ясував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що для правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення експертизи у справі, не взяв до уваги, що за приписами частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності двох обставин, зокрема судом не з'ясовано неможливість подання позивачем висновку експерта із цих самих питань.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року -скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д.Махлай