пр. № 2/759/1598/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м.Києва у складі

головуючого Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3, які діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (01001, м.Київ, вул.Хрещатик, буд.36), Комунального підприємства «Київпастранс» Виконавчого органу Київськоїміської ради (Київська міська дрежавна адмііністрація) (04070, м.Київ, Набережне шосе,2), Автобусного парку № 5 (04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, буд.21), треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація (03115, м.Київ, пр.Перемоги, буд.97), Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, №9) про визнання права постійного користування жилими приміщеннями,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивачі подають до суду позовну заяву, вимогами якої є визнання за ними права постійного користування кімнатами АДРЕСА_1.

Обставинами, які вказують позивачі, є факт їхнього постійного фактичного проживання та користування комунальними послугами у житлових приміщеннях кімнат АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що право користування позивачами, включаючи також і користування кімнатою АДРЕСА_1, відповідачем на даний час не заперечується, спору щодо користування даною кімнатою наразі не існує, відповідач нараховує та виставляє рахунки на сплату за проживання та за користування комунальними послугами, а відповідачі їх сплачують, та жодних дій з невизнання за позивачами права користування житлом, дій з позасудового врегулювання спору щодо права користування житлом або дій з виселення позивачів не вчиняються.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору. Під предметом спору розуміється об"єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. У даному випадку, предметом спору є право фізичних осіб на користування жилими приміщеннями гуртожитку.

Слід зазначити, що визнання права користування позивачами жилими приміщеннями гуртожитку є предметом позову, оскільки предмет позову - це частина позову, яка містить безпосередньо матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні неврегульовані питання, що стосуються предмету спору у даній цивільній справі.

Слід зазначити, що суд не вправі вирішувати питання, спрямовані "на майбутнє", тобто на можливе існування спору щодо наявності у майбутньому у позивача певного права. Також суд не вправі підтверджувати своїм рішенням право, яке визнається відповідачем і ним наразі не оспорюється, шляхом задоволення позову про визнання такого права.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

На підставі викладеного, керуючись 274, 279, п.2 ч.1 ст.255, 353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3, які діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) до Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (01001, м.Київ, вул.Хрещатик, буд.36), Комунального підприємства «Київпастранс»Виконавчого органу Київськоїміської ради (Київська міська дрежавна адмііністрація) (04070, м.Київ, Набережне шосе,2), Автобусного парку № 5 (04128, м.Київ, вул.Академіка Туполєва, буд.21), треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація (03115, м.Київ, пр.Перемоги, буд.97), Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (03148, м.Київ, вул.Гната Юри, №9) про визнання права постійного користування жилими приміщеннями, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК в редакції Закону до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць