Справа № 535/137/19
Провадження № 2/535/143/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Якименко Т.О.,

при секретарі Балала Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в смт Котельва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача аліментів на свою користь, як повнолітню дитину, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. щомісячно до 30.04.2019 року (по закінчення терміну навчання).

В своїй заяві позивачка зазначила, що відповідач є її батьком, але після припинення подружніх відносин з матір'ю - ОСОБА_3, він припинив надавати матеріальну допомогу яку вона потребує в зв'язку з навчанням у вищому навчальному закладі, а саме в Полтавському юридичному інституті Національного юридичного університеті імені ОСОБА_4. В даний час кошти на навчання, проживання в м. Полтава, харчування їй надає мати. Однак батько теж повинен приймати участь у матеріальному запезпеченні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, враховуючи, що він є особою працездатного віку, отримує пенсію за вислугу років та крім того, має додатковий дохід від стороннього заробітку, а тому має можливість надавати допомогу на її утримання на час навчання. Крім того, вона потребує допомоги з боку батька оскільки в даний час хворіє в зв'язку з чим їй потрібні додаткові кошти на лікування.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково та згоден сплачувати аліменти на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. В обгрунтування відзиву зазначив, що він не має іншого заробітку крім пенсії в розмірі 4469,36 грн., тому присудження аліментів у розмірі заявленому позивачкою позбавить його до засобів існування, також з врахуванням того що він має незадовільний стан здоров'я та потребує лікування. Крім того, у відзиві відповідач зазначив, що допоміг доньці з працевлаштуванням до Полтавського ГУНП в Полтавській області, де вона в даний час працює оператором 102 та отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн. , яка перебільшує його власний дохід. Вважає, що він може надати доньці посильну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно. В решті позову просить відмовити.

Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Пояснила також, що кошти за її навчання в інституті за 2 роки в розмірі 28000 грн. повністю сплачені, в тому числі і батьком. Крім того пояснила, що дійсно працює оператором 102 ГУНП в Полтавській області і отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн. Наполягала на тому, що на даний час їй потрібні кошти на лікування та на оплату житла в м. Полтаві, яке вона наймає разом з подругою.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково, посилаючись на доводи викладені у поданому ним відзиві. Крім того пояснив, що після розірвання шлюбу у грудні 2018 року з матір'ю позивачки, надавав доньці добровільно матріальну допомогу. Крім пенсії він інших доходів не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперчувала та просила їх задовільнити у повному обсязі, в основному висловлюючи свої суб'єктивні міркування та припущення з приводу розгляду даної цивільної справи. Надавала пояснення, що кошти потрібні саме на лікування доньки, а також на відшкодування частини тих коштів, які вона, як мати та її співмешканець, сплатили за навчання доньки. При цьому не заперечувала що відповідач також приймав участь в оплаті навчання дитини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши посянення учасників судового розгляду, об'єктивно оцінивши надані докази, суд вважає що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки по справі ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КЕ № 007236, виданого 17.06.1997 року Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області, яка на час звернення з позовом до суду досягла повноліття (а.с.5).

З довідки № 039/19 від 01.02.2019 року виданої Полтавським юридичним інститутом Національного юридичного університету імені ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 4 курсу ПІ-43з групи, заочної форми навчання. Навчається за кошти фізичних чи юридичних осіб. Період навчання 01.09.2017 року - 30.04.2019 року (а.с. 7).

Згідно довідки про доходи від 07.02.2018 року (а.с.33) №10/03-07 відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ В Полтавській області і отримує пенсію за вислугу років в розмірі 4469 грн. 36 коп.

Відповідно до довідки МСЕК серії ВМ-1 №000596 від 26.11.2010 року ОСОБА_2 під час проходження служби в органах внутрішніх справ втратив 60% професійної працездатності.

В даний час відповідач ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку і постійно змушений витрачати кошти на власне лікування, що підтверджується висновком №64 від 08.02.2019 року виданим ЛКК КНП "Котелевський Центр ПМСД" (а.с.39).

Відповідно до довідки №37 виданої ЛКК КНП "Котелевський Центр ПМСД" від 29.01.2019 року (а.с.12), позивачка ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного лікування та санаторно-курортного лікування.

Крім того відповідно до консультативного висновку лікаря-гінеколога ОСОБА_5 від 01.02.2019 року позивачка ОСОБА_1 спостеріається у лікаря-гінеколога з приводу гінекологічного захворювання (а.с.13).

Згідно ч.1, 3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз'яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 досягла 18 років, проживає в даний час окремо від батьків в м. Полтава, де продовжує навчатися, та працює, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Під час розгляду справи не встановлено об'єктивних даних, які б свідчили про те, що відповідач є непрацездатним, має на утриманні інших осіб і не має можливості матеріально утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Разом з тим, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами той факт, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в сумі 4500 грн. щомісячно, а навпаки, суд вважає, що це може поставити його вкрай скрутне матеріальне становище.

Твердження позивачки, що батько - ОСОБА_2 крім пенсії, ще має дохід від неофіційних джерел заробітку не підтверджені жодними доками, а тому суд не може їх взяти до уваги.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад рівності батьків, щодо утримання дитини та враховує, що матір позивачки, за її ж словами, фактично надає їй кошти на навчання.

Згідно із законом про «Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921 грн. Враховуючи наявність у позивачки обох батьків, вони мають нести витрати на її утримання спільно.

Крім того суд враховує той факт, що позивачка офіційно працює та з її слів отримує заробітну плату в розмірі 7000 грн, що в свою чергу перевищує дохід відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін, їх стан здоров'я та інші обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 гривень щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідатиме інтересам обох сторін, а також чинному законодавству.

Щодо твердження позивачки ОСОБА_1 що батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу в розмірі 4500 грн. в основному тому, що вона має незадовільний стан здоров'я і витрачає кошти на лікування, то суд в даному випадку виходить з наступного.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання.

Відповідно дост.141 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання судових витрат, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки згідно п.3 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

Згідно ч.1ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності дост.367ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст. ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст.12, 13, 76, 141, 133, 191, 258, 259, 265, 273, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, І-й пров. Пушкіна, 32, рнокпп НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, І-й пров. Пушкіна, 32, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, рнокпп НОМЕР_2 аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1000 (одну тисячу) грн щомісячно, починаючи з 05.02.2019 і до закінчення ОСОБА_1, навчання тобто до 30.04.2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-х річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, І-й пров. Пушкіна, 32, рнокпп НОМЕР_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві 22030106, код за , рахунок отримувача 6001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя