Справа № 583/4005/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка у спрощеному (письмовому) позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зміну розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 18.11. 2009 року шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.10. 2011 року з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба в навчанні та розвитку. Аліменти, які сплачує відповідач на її користь є недостатніми для повного забезпечення та задоволення потреб дитини одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків.

Просить змінити розмір стягуваних аліментів за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.10. 2011 року по справі №2-1214 / 2010 р. із ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Процесуальні дії у справі.

18.09.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

24.10. 2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області справу призначено до судового розгляду у спрощеному (письмовому) позовному провадженні на 24.10. 2019 року.

Відповідачу ОСОБА_2 25.09. 2019 року вручено копію ухвали про відкриття провадження в справі з копією позову та доданих до нього документів, про що в справі мається письмове повідомлення (а.с.20) відзиву на позов ним не подано, поважності причин його не подачі відповідачем суду не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст.19, ст.274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивачкою відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки, Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В розумінні ч.6 ст.279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

18.11. 2009 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 4).

Відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.10. 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30.09. 2011 року (а. с. 7).

03.08. 2012 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_1 (а. с. 6).

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховною Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, та Законом України № 24750-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018 р., розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено такий прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд зауважує, що з огляду на вищенаведені правові норми, позивачу не можуть виплачуватися аліменти в розмірі нижчому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів є гарантованим на рівні Закону.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Суд вважає, що майновий стан позивачки погіршився з огляду на збільшення витрат на утримання дитини, загальний ріст цін, розмір аліментів, який становить 500 грн. на місяць є недостатнім для утримання дитини.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої сина у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Оскільки аліментні правовідносини це триваючі правовідносини, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав він може змінюватись. Прийняття Закону України про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року (провадження № 61-11279св18).

А тому суд вважає, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дитини, так як розмір аліментів, які стягнуті рішенням суду від 25.10.2011 року на утримання неповнолітнього сина, є недостатнім для забезпечення належного розвитку дитини та не відповідає вимогам частини 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін, відповідача ОСОБА_2 , який є працездатним, має можливість заробляти кошти на утримання свого сина, що відповідачем не спростовано.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач не надав суду заперечень проти позову, не надав доказів у спростування викладених позивачкою у позові обставин.

Висновок суду.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальний стан обох сторін. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, на думку суду, стягувані аліменти за рішенням суду є недостатніми для належного забезпечення дитини, а також те, що на даний час розмір аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно є в порівнянні до мінімального розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку заниженим, дитина потребує більше коштів у зв`язку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, крім того купівельна спроможність стягнутих коштів на утримання дитини значно зменшилася, та те, що дитина повинна бути забезпечена матеріально як за рахунок матері, так і за рахунок батька також, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки та змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2011 року по справі № 2-1214/2011 та стягувати з ОСОБА_2 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 , так як такий розмір аліментів не порушує баланс інтересів сторін.

На підставі ст.141 ЦПК України, так як позивачку було звільнено від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину- задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2011 року по справі № 2-1214/2011 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повнолітня, починаючи стягувати з дня набрання законної сили даним рішенням суду, та аліменти сплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду складено 24.10.2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О.Ярошенко