22-ц/804/341/19
222/915/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 222/915/18

Номер провадження 22-ц/804/341/19

19 березня 2019 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

сторони:

позивач ОСОБА_2,

відповідачі ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року, у складі судді Доценко С.І.

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом в якому просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши з нього аліменти в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання нею заяви і до досягнення дитиною повноліття, та покласти на нього понесені нею судові витрати у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.01.2012 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини були стягнуті аліменти в розмірі ? частини його доходу до повноліття дитини, які сплачуються ним за виконавчим листом регулярно, що підтверджує його платоспроможність. У відповідача з 2012 по 2018 роки значно покращилось матеріальне становище, що підтверджується тим, що в цей період ним було придбано транспортні засоби на загальну суму майже 3000000 гривень, але покращення матеріального стану відповідача не відобразилось на розмірі аліментів, що на думку позивача, свідчить про те, що він укриває свої доходи від виконавчої служби. Відповідач є фізичною особою підприємцем, веде господарську діяльність за КВЕД 56.10 діяльність ресторанів. При такому доході за визначений період з дня присудження аліментів пройшло 73 місяці, за які відповідач отримав дохід щонайменше 3000000 грн. Тобто за 1 місяць сума його доходу складає близько 40000 грн. і ? частина від якої становить 10000 гривень, які позивач і просить стягнути з відповідача в твердій сумі щомісяця до повноліття доньки та покласти на відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Змінено розмір аліментів які стягується з ОСОБА_3 за рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.01.2012 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з присуджених аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на 3000 (три тисячі) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 1440 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 211,44 грн. Решту судового збору в сумі 493,36 грн., за додання ОСОБА_2 позовної заяви про збільшення розміру аліментів, віднести за рахунок держави.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд помилково дійшов висновку про суттєве покращення матеріального стану платника аліментів, у звязку з придбанням рухомого майна, оскільки не врахував два договори позики укладених з рідним братом на суму 70000 доларів США та 33000 доларів США. Також зазначає, що оскаржуване рішення направлено на подвійне стягнення аліментів, оскільки чинне рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.01.2012 року по справі № 813/31/2012 про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки в розмірі ? частині не припинено. Суд фактично оцінив автомобіль відповідача TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 вартістю 2 078 400 гривень за відсутності доказів вартості транспортного засобу. Суд не врахував обставину, що має істотне значення , передбачену аб.4 п.1 ст. 182 СК України , а саме того, що позивачка не виконує рішення суду про встановлення побачень відповідача з донькою. Вважає, що позивачка використовує дитину для власного збагачення, оскільки її доходи та доходи її чоловіка є недостатніми для утримання родини та звертаючись про збільшення розміру аліментів, позивачка отримає кошти для утримання всієї родини. Суд помилково зазначив як підставу для зміни способу стягнення аліментів відсутність механізму перевірки конкретного доходу відповідача, що суперечить ст. 192 Сімейного кодексу, яка не містить таких підстав. Оскільки позов задоволено частково, всупереч вимогам ч.2 ст. 141 ЦПК України, судом не здійснено розподіл витрат на правову допомогу відповідача в розмірі 1500 грн. У свою чергу, про судове засідання, яке відбулося 12 жовтня 2018 року, відповідача та його представника не було повідомлено, що є порушенням права на участь у судовому засіданні. Враховуючи наведене, вважає рішення таким, що підлягає скасуванню.

У свою чергу від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого зазначає, що суд першої інстанції правильно визначив недопустимість доказу відповідача щодо джерела походження коштів, а саме договорів позики від 16 листопада 2015 року на суму 33000 доларів США та 70000 доларів США. Вважає, що нею надані суду належні докази щодо поліпшення майнового становища боржника, а саме- придбання дорогих авто, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних родичів, що є підставою для задоволення позовних вимог.

У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. (а.с.17-22, 28-30 том2) Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача. (31-32 том2)

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24 січня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 січня 2012 року і до досягнення неповноліття. ( а.с.6 том1 )

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 132195 від 16.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб ОСОБА_7 з ОСОБА_8 за актовим записом №57 та після державної реєстрації шлюбу змінено прізвище дружини на « Гришко» ( а.с.5 том1)

Згідно з розрахунком Більмацького відділу ДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області щодо сплати аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання дитини за виконавчим листом №813/31 виданого 07.02.2012 року Куйбишевським районним судом, ОСОБА_3 в період з серпня 2017 по травень 2018 року із розрахунку 1/4 частки заробітку ( доходу) нараховувались аліменти в період з серпня по листопад в розмірі 909,67 грн.; з грудня 2017 по березень 2017 року - по 930 грн. на місяць, з квітня 2018 по травень 2018 1230.81 грн. Аліменти сплачені в повному обсязі, переплата становить 642,08 грн. (а.с.7 том1)

Відповідно до інформації, зазначеної в довідці ТОВ « Гермес» ОСОБА_3 також в 2017 році отримав доход від оренди земельної ділянки у розмірі 6130.44 грн., з якої утримані аліменти в сумі 1233.75грн.( а.с.83 том1)

Згідно з Витягом із автоматизованої системи Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець в Більмацькій районній державній адміністрації Запорізької області з 29.12.2002 року, перебуває на обліку в Пологівській ОДПІ ГУ Міндоходів Куйбишевського відділення, зареєстровані види діяльності за кодом КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування напоями та тютюновими виробами( основний); КВЕД 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами напоями, тютюновими виробами; код КВЕД 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, перебуває на спрощеній системі оподаткування - є платником єдиного внеску. Не перебуває в процесі припинення ( а.с.11-13 том1)

Статус відповідача як фізичної особи підприємця підтверджується також копією витягу з реєстру платників єдиного податку ,згідно якого відповідач веде господарську діяльність в с. Новоукраїнка вул. Снитка,61/в, відноситься до 2 групи платника єдиного внеску, встановлена звичайна максимальна ставка податку у розмірі 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати ( а.с.87 том1)

Зазначені обставини свідчать про те що згідно ст.291.4 Податкового кодексу України відповідач здійснює господарську діяльність у виді продажу товарів, діяльності у сфері ресторанного господарства, та максимальний допустимий доход становить протягом календарного року 1 500 000 гривень.

Згідно з довідкою про склад сімї відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.84 том1)

Згідно з Витягом із автоматизованої системи Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_9 є фізичною особою підприємцем, займається підприємницькою діяльністю за кодом КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування напоями та тютюновими виробами( основний); КВЕД 47.81 роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами напоями, тютюновими виробами; код КВЕД 56.10 діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, перебуває на спрощеній системі оподаткування - є платником єдиного внеску. Не перебуває в процесі припинення ( а.с.95 том1)

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 25.05.2018 року ОСОБА_3 володіє транспортними засобами: УВН року, дата реєстрації 19.02.2013 року; RENAULT TRAFIC 2015 року, дата реєстрації 21.11.2015 року ; TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018року, дата реєстрації 06.04.2018 року ( а.с.8 том1)

Згідно відповіді ТСЦ 2345 РСЦ МВС в Запорізькій області на ухвалу суду від 06.09.2018 року відповідно до інформації з бази даних «НАІС» за ОСОБА_3 , який є відповідачем по справі, станом на 13.09.2018 року зареєстровані як такі, що перебувають на обліку чотири транспортні засоби :

1)УВН року , дата реєстрації 19.02.2013 року ДНЗ АР3275ХР, первинна реєстрація для індивідуального власника;

2) CHEVROLET NIVA1690 (2011 року випуску) ДНЗ АР828388 дата реєстрації 29.05.2008 року;

3) RENAULT TRAFIC 2015 року , дата реєстрації 21.11.2015 року ДНЗ Р6226СХ, зазначена первинна реєстрація транспортного засобу придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону;

4) TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018 року випуску, дата реєстрації 06.04.2018 року ДНЗ АР0046ВІ, зазначена первинна реєстрація, придбано в торговій організації .

Пятий транспортний засіб - HYUNDAI SANTA FE 2199 ДНЗ АР0046ВІ, який був зареєстрований за відповідачем з 25.11.2011 року, 06.04.2018 року був знятий з обліку для реалізації .

Копії договорів купівлі-продажу транспортних засобів з зазначенням суми та дати придбання не надані на вимогу суду, тому що збігом терміну зберігання їх знищено. ( а.с.167-168 том1)

Згідно з наданої позивачем паперової копії веб-сторінки із мережі Інтернет ttps://auto.ria.com/newauto/auto-toyota-land-cruiser-prado-1733804.html актуальна вартість нового автомобілю TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018року випуску в автосалоні «Тойота Центр Запорожье «Восток Автомир» станом на 29.05.2018 року становить 2 078 400грн ( а.с.9 том1)

За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_8 України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням встановлених обставин, судова колегія погоджується з висновками суду щодо доведеності доводів позивача, що після ухвалення судового рішення в 24.01.2012 року році про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини матеріальне становище відповідача змінилося, про що свідчать надані суду докази, а саме надбання на праві власності, володіння та користування у платника аліментів майна , зокрема, рухомого майна , як то автомобілів з датою реєстрації 19.02.2013 року, датою реєстрації 21.11.2015 року, та датою реєстрації 06.04.2018 року, та сума його доходу дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 в розмірі саме 3000 гривень щомісяця.

Отже, враховуючи зміну матеріального стану відповідача, суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру аліментів, визначених за рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.01.2012 року на підставі статті 192 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував два договори позики укладених позивачем з рідним братом на суму 70000 доларів США та 33000 доларів США, отже, у нього наявні боргові зобовязання, не знайшли достатнього підтвердження у судовому засіданні.

Так, суд дослідив договори безпроцентної позики між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_10 від 16 листопада 2015 року на суму 33 000 доларів США, та від 26.03.2018 року на суму 70 000 доларів США, які складені у простій письмовій формі та обґрунтовано не взяв їх до уваги, оскільки в розписці, яка датована як дата складання 16 листопада 2015 року про отримання грошей, ОСОБА_3 стверджує, що він отримав позику від ОСОБА_10 26.03.2018 року, що неможливо з обєктивних причин. (а.с.85-86,90-91 том1)

Судова колегія погоджується з висновками суду, що ці обставини обєктивно викликають у суду сумніви щодо достовірності зазначених в цих документах відомостей та в допустимості їх як доказів.

Доводи апеляційної скарги, що суд фактично оцінив автомобіль відповідача TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 у розмірі 2 078 400 гривень за відсутності доказів вартості транспортного засобу, також не приймають до уваги.

Так, судом встановлено, та підтверджується повідомленням територіального сервісного центру № 2345 регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 15.09.2018 року за № 31/8/2345/378 , що на момент звернення позивача з позовом, станом на червень 2018 рік на праві власності відповідачу належать чотири автомобіля. Всі вони мають первинну реєстрацію на відповідача. Три автомобіля: УВН року, дата реєстрації 19.02.2013 року ДНЗ АР3275ХР, первинна реєстрація для індивідуального власника; RENAULT TRAFIC 2015 року , дата реєстрації 21.11.2015 року ДНЗ АР6226СХ, TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018року випуску, дата реєстрації 06.04.2018 року ДНЗ АР0046ВІ, придбані в період з лютого 2013 по квітень 2018 року.( а.с. 168 том1) Згідно з наданої позивачем паперової копії веб-сторінки із мережі Інтернет ttps://auto.ria.com/newauto/auto-toyota-land-cruiser-prado-1733804.html актуальна вартість нового автомобілю TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018року випуску в автосалоні «Тойота Центр Запорожье «Восток Автомир» на 29.05.2018 року становить 2 078 400 грн.( а.с.9 том1)

При цьому колегія суддів зауважує, що предметом спору є не реальна вартість придбаного відповідачем автомобилю TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, 2018року выпуску , а факт того, що за період після винесення судового рішення про стягнення аліментів від 24.01.2012 року до моменту звернення матері дитини до суду у батька дитини змінився матеріальний стан у бік поліпшення, та за цей час він набув у власність рухоме майно, вартість якого є достатньою для зміни розміру аліментів на дитину у визначеному судом розмірі, а саме- 3000 гривень щомісячно.

Доводи відповідача, що суд помилково зазначив як підставу для зміни способу стягнення аліментів відсутність механізму перевірки конкретного доходу відповідача, що суперечить ст. 192 Сімейного кодексу України, яка не містить таких підстав, не є слушними.

Відповідно до частини 1,3 статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, оскільки позивачем заявлено вимогу про зміну способу стягнення аліментів, суд, обґрунтовуючи заміну способу стягення аліментів з частки від доходу батька на тверду грошову суму, обґрунтовував своє рішення відсутністю доказів щодо конкретного місячного доходу відповідача саме у сенсі ст. 181 Сімейного кодексу України, та правомірно не посилався у даному випадку на ст. 192 Сімейного кодексу, оскільки дана норма закону регулює порядок зміни розміру аліментів , а не спосіб виконання обовязку утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, суд не врахував обставину, що має істотне значення , передбачену аб.4 п.1 ст. 182 СК України , а саме те, що позивачка не виконує рішення суду про встановлення побачень відповідача з донькою, не заслуговують на увагу, оскільки питання порядку виховання дитини не може впливати на матеріальні зобовязання батька утримувати дитину.

Доводи відповідача, що позивачка використовує дитину для власного збагачення, оскільки її доходи та доходи її чоловіка є недостатніми для утримання родини, не є слушними, оскільки аліменти є власністю дитини і СК України передбачений порядок перевірки цільового використання коштів за заявою платника аліментів. Крім того, сам розмір аліментів на дитину, визначений судом, у 3000 гривень на місць , відкидає думки для такого припущення.

Отже, при зміні способу виконання обовязку утримувати дитину та визначення розміру аліментів у розмірі 3000 гривень щомісячно, суд вірно виходив з того, що відповідач є працездатним, у нього відсутні інші утриманці, та врахував матеріальне становище відповідача як платника аліментів з урахуванням його витрат на придбання рухомого майна, сума яких значно перевищують десятикратний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на день розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Отже, за наявності правових підстав, батько може звернутись до суду з вимогою про зменшення розміру аліментів на дитину.

Доводи апеляційної скарги, що в судове засідання, призначене на 12.10.2018 року яким завершився розгляд справи, представник відповідача не викликався, також не є слушними.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 1) справу розглянуто неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; 4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі; 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; 6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; 7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (частина третя статті 376 ЦПК України).

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 20.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та розряд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження . ( а.с. 33 том1)

Відповідно до частини 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач активно користувався своїми процесуальними правами поза межами судового засідання: надав відзив на позовну заяву( а.с.39-43), письмові докази( а.с.44 -92 том1), заявляв через свого представника письмові клопотання, зокрема, про зобовязання позивача надати письмові відповіді на запитання ( а.с. 109-110,121-122, 124-125, 137-139 том1).

Крім цього, суд письмово повідомляв сторони про час та місце розгляду справи призначене на 06.09.2018 року ( а.с.149 том1),після чого від представника відповідача надійшла заява про слухання справи без участі відповідача ( а.с. 154). Суд письмово повідомляв сторони про час та місце розгляду справи призначене на 28.09.2018 року. (повідомлення ОСОБА_3 отримав особисто, а.с.166 том1)

Отже, з урахуванням вимог частини 5 ст. 279 ЦПК України та враховуючи викладені обставини, вважати, що суд розглянув справу за відсутності відповідача, було б надмірним формалізмом.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, та є обовязковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України не встановлено.

Разом з цим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо наявного виконавчого листа, виданого на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 24.01.2012 року по справі № 813/31/2012 про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки в розмірі ? частині, та виконавчий лист № 813/31 виданий 07 лютого 2012 року Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 січня 2012 року і до досягнення нею повноліття підлягає відкликанню з Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Крім того, відповідно до частини 1 та 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частигни 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що суд першої інстанції необгрунтовано не стягнув на його користь судові витрати на правничу допомогу, яка ним сплачена у загальному розмірі 7500 гривень ,пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано суду договір про надання правової допомоги від 22 жовтня 2015 року з адвокатом ОСОБА_4 на виконання окремих доручень щодо захисту прав відповідача, розрахунок розміру судових витрат на суму 6000 гривень з актом прийому передач виконаних робіт на суму 6000 гривень та квитанцією на дану суму від 16 липня 2018 року ( а.с.77, 78,79 том1) та розрахунок розміру судових витрат на суму 1500 гривень з актом прийому передач і виконаних робіт на суму 1500 гривень та квитанцією на дану суму від 09 серпня 2018 року.( а.с. 127 том1)

Разом з цим, в розрахунок розміру судових витрат від 16 липня 2018 року в загальній сумі 6000 гривень, увійшли вартість усних консультацій- 300 гривень, підготовка відзиву з додатками на позовну заяву- 2000 гривень, що суд приймає до уваги, та витрати на заплановану участь у судовому засіданні 3000 гривень та інші транспортні витрати на переїзд з м. Запоріжжя- 700 гривень.

Аналогічно, розрахунок розміру судових витрат від 09 серпня 2018 складається з витрат на участь у судовому засіданні( в тому числі транспортні витрати на переїзд з Запоріжжя) 1500 гривень. ( а.с.127 том1)

Оскільки судовий розгляд справи відбувався без участі сторін , та, враховуючи, що будь-яких доказів наявності транспортних витрат відповідачем не надано, судова колегія приймає до уваги підтверджені витрати відповідача у загальній сумі 2300 гривень.

Враховуючи, що судом задоволено лише 30% позовних вимог позивача, то пропорційно задоволеним вимогам, відповідно до ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1610 гривень. (70% від 2300грн.)

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року в частині розподілу судових витрат змінити, доповнив резолютивну частину рішення таким:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_1), проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ІПН НОМЕР_2), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, понесені судові витрати на правничу допомогу в сумі 1610( одну тисячу шістсот десять) гривень.

Відкликати з Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавчий лист № 813/31 виданий 07 лютого 2012 року Куйбишевським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 січня 2012 року і до досягнення нею повноліття.

В решті судове рішення залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 березня 2019 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

ОСОБА_11