Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1779/19 Головуючий у 1-й інст. Ведмідь Н. В.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у порядку письмового спрощеного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в м. Житомирі цивільну справу №295/1779/19 за заявою Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, за апеляційною скаргою Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 05 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Ведмідь Н.В. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду із заяво про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Ухвалою Коростенського міськрайонного .суду Житомирської області від 05 лютого 2018 року у видачі судового наказу відмовлено.

В апеляційній скарзі Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району, посилаючись на незаконність та необгрунтованість ухвали суду, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, вказує, що ОСОБА_1 здійснював оплату наданих послуг у лютому, серпні, листопаді 2016 року на суму 30, 140 та 1 000 грн відповідно, тобто вчиняв дії, що свідчать про визнання ним боргу та обов'язку його сплати. Вважав, що строк позовної давності у даному випадку переривався, зважаючи на дії боржника щодо визнання свого боргу шляхом його оплати та у зв'язку з цим почався заново у листопаді 2016 року і має закінчитися у листопаді 2019 року за відсутності відповідних виплат. Отже, строк позовної давності тривалістю три роки не минув.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України .

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено строк позовної давності для звернення до суду з такою вимогою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, вважає його законним, обґрунтованим та таким, що постановлений у відповідності до норм цивільного процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається із змісту заяви, заявник просив стягнути за судовим наказом з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з 01.09.2015 по 30.11.2018 року.

Позовна давність - це строк для захисту права за позовом особи, право якої порушене. Іншими словами, це строк протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати захисту чи примусового здійснення свого права через суд.

Відповідно до ст.256 ЦК УКкраїни позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється у три роки. Таким чином, на протязі саме цього строку особа, чиї права порушені, має право звернутись до суду.

Строки позовної давності мають загальний характер.

Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.

Частинами першою, п'ятою ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої ст.260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося із заявою про видачу судового наказу 04 лютого 2019 року.

Враховуючи період, за який заявлено стягнення заборгованості, з 01.09.2015 по 30.11.2018, апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що до частини заявлених вимог з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, а тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суд є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Будинкоуправління №3 Житомирської квартирно-експлуатаційної частини району залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий

Судді