Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1286/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 48 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року під головуванням судді Зайченко Є.О.

у цивільній справі № 288/1286/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку і земельної ділянки, як обєктів спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом. Просила поділити житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, як об'єкти спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на одну другу частину житлового будинку, до складу якої входять: кухня, загальною площею 10.2 кв.м., позначена на плані 1-1; санвузол, загальною площею 5.4 кв.м., позначений на плані 1-2; коридор, загальною площею 9.2 кв.м., позначений на плані 1-3; житлова кімната, загальною площею 12.4 кв.м., позначена на плані 1-4, коридор, загальною площею 5.5 кв.м., позначений на плані І, всього загальною площею: 42.7 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0.1339 га., цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані у смт.Попільня, Попільнянського району Житомирської області, по вул.Вишнева, 106. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 30 грудня 2008 року. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

У період шлюбу ними за спільні кошти будо придбано житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані у смт. Попільня Попільнянського району Житомирської області, по вул.Чапаєва, 106.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, оформленого на ім'я ОСОБА_3, ними було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до яких належать: сарай-гараж цегляний, погріб бутовий. Вартість нерухомості згідно договору становить 74 914,00 грн.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, оформленого на ім'я ОСОБА_3, ними було також придбано земельну ділянку загальною площею 0.1339 га, що розташована за вказаною вище адресою, цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, вартістю 52 556 грн.

У зв'язку із посвідченням договору купівлі-продажу земельної ділянки, нотаріусом на бланку державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЖТ №088232 на ім'я продавця, було зроблено відмітку про перехід права власності на ОСОБА_3

Оскільки спірна нерухомість набута ними за час шлюбу, то вона є їхньою спільною сумісною власністю. Шлюбний договір між ними не укладався, будь-яка угода про поділ спільного майна не складалася. Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням провести в добровільному порядку поділ спільного майна, проте, останній відмовився провести такий поділ. Тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, загальною площею 0.1339 га., цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, по вулиці Вишнева, 106.

Розподілено спільне майно, набуте під час перебування у зареєстрованому шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Визнано право власності на житловий будинок розташований у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, по вул. Вишнева, 106 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по Ѕ частині за кожним.

Поділено в натурі житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, по вул.Вишнева,106, відповідно до 3 варіанту розподілу згідно висновку експерта № 534/09-2017 від 28 вересня 2017 року (який є невідємною частиною рішення суду), який розроблений з відхиленням від ідеальних часток по площі будинку і вартості будівель та споруд, а саме:

Співвласнику №1 ОСОБА_3 виділено в натурі:

- приміщення 1-5 житлова кімната, 18,3 кв.м., вартістю 50 845 грн.,

- приміщення 1-6 житлова кімната, 25,1 кв.м., вартістю 100 947 грн.

Всього по будинку 43,4 кв.м., вартістю 151 792 грн.

Співвласнику №2 ОСОБА_4 виділено в натурі:

- приміщення 1-1, кухня, 10,2 кв.м., вартістю 28 895 грн.,

- приміщення 1-2, санвузол, 5,4 кв.м., вартістю 15 003 грн.,

- приміщення 1-3, коридор, 9,2 кв.м., вартістю 25 561 грн.,

- приміщення 1-4, житлова кімната, 12,4 кв.м., вартістю 34452 грн.,

- приміщення 1-І, коридор, - кв.м., вартістю 15 281 грн.

Всього по будинку 37,2 кв.м., вартістю 119 192 грн. Господарські будівлі та споруди: Сарай позначений літерою Б, вартістю 31 616 грн. Всього по будівлям та спорудам 150 808 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 492 гривні компенсації при відступленні від ідеальних часток житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, по вул. Вишнева, 106.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями співвласникам необхідно провести ремонтно-будівельні роботи, зазначені у варіанті №3 та додатку №4 до висновку експерта №534/10-2016 від 28 вересня 2017 року у приміщеннях, які виділені в натурі кожному співвласнику.

Визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 0.1339 га., цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, по вул.Вишнева, 106, за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по Ѕ частині за кожним.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2 299,50 грн. сплаченого судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково. Виділити ОСОБА_4 частку спільного сумісного майна подружжя відповідно до 2 варіанту експертизи, а саме: Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: кімната 1-3, площею 4,6 кв.м. вартістю 12 780,50 грн.; кімната 1-4, площею 12,4 кв.м. вартістю 34 452,00 грн.; кімната 1-5, площею 18.3 кв.м. вартістю 50 845 грн.; господарські будівлі та споруди - сарай позначений літерою «Б» вартістю 31 616 грн. Виділити ОСОБА_3 відповідно до 2 варіанту експертизи: кімнату 1-2 площею 5,4 кв.м. вартістю 15 003 грн.; кімната 1-1, площею 10,2 кв.м. вартістю 28 895 грн.; кімната 1-3, площею 4,6 кв.м. вартістю 12 780,50 грн.; кімната 1, площею 5,5 кв.м. вартістю 15 281 грн.; кімната 1-6, площею 25,1 кв.м. вартістю 69 738 грн. Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Вишнева, 106 смт. Попільня, Попільнянського району. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, оскільки в своєму рішенні суд посилається на норми цивільного кодексу, які регулюють правовідносини в сфері спільної часткової власності. На думку апелянта, суд не врахував, що правовідносини майнового характеру, що виникають із шлюбносімейних відносин регулюються Сімейним Кодексом України. Крім того вказує, що всі варіанти поділу майна, запропоновані у висновку експертизи №534/09-2017, відступають від рівності часток кожного із співвласників. З рішення суду першої інстанції незрозуміло, чому суд прийняв рішення з відхиленням від рівності часток у спільній сумісній власності на користь позивача та не обґрунтувавши його. На думку апелянта найбільш прийнятним є варіант №2 розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 534/09-2017 від 28.10.2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2015 року, шлюб зареєстрований 30 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області (актовий запис №103) між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини залишено «Кот».

Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ТП № 104218, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 07 жовтня 2016 року № 3044, син ОСОБА_5 проживає разом з матірю за адресою: Житомирська область, Попільнянський району, вул.Вишнева,106, та знаходиться на її утриманні.

13 лютого 2016 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, після чого змінила своє прізвище на «Анісімова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП № 133684.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за спільні кошти було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до яких належить: сарай-гараж цегляний, погріб бутовий, що підтверджується копією договору купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого 20 травня 2011 року ОСОБА_7, приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром №740. Вартість нерухомості згідно договору становить 74914 грн. Право власності на вказаний вище будинок зареєстровано у КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації» 27 липня 2011 року за реєстраційним номером 1236858 в книзі 6, номер запису 1119 за ОСОБА_3

Також придбано земельну ділянку загальною площею 0.1339 га., цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, в смт. Попільня, вул. Чапаєва, 106, вартістю 52 556 грн., що підтверджується копією договору купівлі продажу земельної ділянки, посвідченого 20 травня 2011 року ОСОБА_7, приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 742. Зазначене підтверджується також Витягом з Державного реєстру правочинів від 20 травня 2011 року.

У зв'язку із посвідченням договору купівлі-продажу земельної ділянки, нотаріусом на бланку державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЖТ № 088232, виданому 24 травня 2003 року на ім'я продавця, було зроблено відмітку про перехід права власності на ОСОБА_3, яке зареєстроване в поземельній книзі 26 травня 2011 року.

Виходячи з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, загальна площа житлового будинку становить 86.1 кв. м.

До складу житлового будинку входять:

- кухня, загальною площею 10.2 кв. м., позначена на плані цифрами 1-1;

- санвузол, загальною площею 5.4 кв. м., позначений на плані цифрами 1-2;

- коридор, загальною площею 9.2 кв. м., позначений на плані цифрами 1-3

- житлова кімната, загальною площею 12.4 кв. м., позначена на плані 1-4

- житлова кімната, загальною площею 18.3 кв. м., позначена на плані 1-5

- житлова кімната, загальною площею 25.1 кв. м., позначена на плані 1-6

- коридор, загальною площею 5.5 кв. м.,позначений на плані І.

Відповідно до рішення 56 сесії 6 скликання Попільнянської селищної ради від 16 жовтня 2015 року, вулицю Чапаєва перейменовано на Вишневу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що житловий будинок та земельна ділянка 0,1339 га за адресою вул. Вишнева, 106, смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки набуті сторонами під час перебування в шлюбі за спільні кошти.

При цьому судом враховано, що відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто вказана норма матеріального права припускає існування факту спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

Згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верхового Суду України у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 у п.п. 22, 23, 24, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Предметами права власності може бути лише майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 цього Кодексу).

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз'яснень, що містяться в п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В силу статті 364 ЦК України, позивач має право на виділ у натурі його частки із спільного майна. Обираючи варіант поділу будинку в натурі за варіантом № 3, відповідно до висновку експерта від 28 вересня 2017 року, суд обгрунтовано виходив з того, що такий варіант поділу найбільш наближений до фактичного порядку користування будинком та розміру ідеальних часток кожного з них. Враховуючи інтереси сторін щодо подальшого спільного проживання в ньому, а також використання прилеглої земельної ділянки, на якій розміщений будинок та прилеглі до нього господарські споруди, суд цілком правомірно та обгрунтовано виділив:

Співвласнику №1 ОСОБА_3: -приміщення 1-5 житлова кімната, 18,3 кв. м., вартістю 50 845 грн., - приміщення 1-6 житлова кімната, 25,1 кв. м., вартістю 100 947 грн. Всього по будинку 43,4 кв. м., вартістю 151 792 грн.

Співвласнику №2 ОСОБА_4 -:

- приміщення 1-1, кухня, 10,2 кв. м., вартістю 28 895 грн.,- приміщення 1-2, санвузол, 5,4 кв. м., вартістю 15 003 грн., - приміщення 1-3, коридор, 9,2 кв. м., вартістю 25 561 грн., - приміщення 1-4, житлова кімната, 12,4 кв. м., вартістю 34 452 грн., - приміщення 1-І, коридор, - кв. м., вартістю 15 281 грн..

Всього по будинку 37,2 кв. м., вартістю 119 192 грн.. А також господарські будівлі та споруди: Сарай позначений літерою Б, вартістю 31 616 грн. Всього по будівлям та спорудам 150 808 грн.

В даному варіанті Співвласник №1 (1/2 частки) компенсує Співвласнику №2 (1/2 частки) відступ від ідеальної частки в розмірі 492 гривень. За розміром компенсації зазначений варіант поділу є найбільш наближеним до ідеальних часток кожного із колишнього подружжя.

Для забезпечення ізольованого користування приміщення, які пропонуються виділити співвласникам у житловому будинку, згідно варіанту №3 необхідно провести наступні ремонтно будівельні роботи:

- в житловій кімнаті № 1-5 (площею 18,3 кв. м.) демонтувати віконний блок в зовнішній стіні головного фасаду житлового будинку (літ.«А») з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

- між житловою кімнатою № 1-5 (площею 18,3 кв. м.) та житловою кімнатою № 1-6 (площею 25,1 кв. м.)демонтувати віконний блок, пробити дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

- між житловою кімнатою № 1-4 (площею 12,4 кв. м.) та житловою кімнатою № 1-5 (площею 18,3 кв. м.), житловою кімнатою № 1-4 (площею 12,4 кв. м.) та житловою кімнатою № 1-6 (площею 25,1 кв. м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладенням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін, та для відповідності вимог будівельних норм, необхідно провести наступні ремонтно - будівельні роботи:

- влаштувати нову перегородку з дверними прорізами, яка розділить житлову кімнату № 1-5 (площею 18,3 кв. м.) в частках: 27/100, 22/100 та 51/100, з відповідним функціональним призначенням: тамбур, санвузол та кухня, передбачити заходи щодо зміни функціонального призначення з житлової кімнати на кухню та санвузол (влаштування систем вентиляції, каналізації, водопостачання та ін..);

- між коридором № 1-3 (площею 9,2 кв. м.) та житловою кімнатою № 1-4 (площею 12,4 кв. м.) демонтувати суміжну перегородку;

- в житловій кімнаті № 1-4 (площею 12,4 кв. м.) в зовнішній стіні лівого фасаду житлового будинку (літ. «А») пробити новий віконний проріз з подальшим влаштуванням віконного блоку із штукатуренням укосів;

- влаштувати нову перегородку з дверним прорізом, яка розділить кухню № 1-1 (площею 10,2 кв. м.) в частках: 81/100 та 19/100 з відповідним функціональним призначенням: кухня та коридор.

Схема поділу житлового будинку згідно варіанту № 3, зображена в Додатку № 4 до висновку експерта.

Також суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (частина четверта статті 71 СК України).

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 28.03.2019 року.