РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07.03.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі ј від заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме 03 вересня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка покликається на те, що 18 лютого 2006 року між сторонами укладено шлюб у Дубневській сільській раді Городоцького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №02.

Від шлюбу у сторін народилася син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від обов'язку утримання дитини.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності за участі представника. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

18 лютого 2006 року між сторонами укладено шлюб у Дубневській сільській раді Городоцького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №02.

Від шлюбу у сторін народилася син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

На підставі ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.191 СК України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до положень ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов'язок обох батьків утримувати дитину та приходить до висновку, що слід стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі ј від заробітку (з усіх видів доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме 03 вересня 2018 року.

Як вбачається зі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141,180, 182, 184, 191,192 СК України, ст.ст. 81, 83, 259, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів,- задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі ј від заробітку (з усіх видів доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ним повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, а сааме з 03 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Позивач - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1).

Відповідач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1).

Суддя Ванівський Ю.М.