ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/984/19 Номер провадження 22-ц/814/2484/19Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2019 року, постановлене суддею Тищенко Л.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Петрівсько-Роменської ОТГ, відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну ділянку (пай),

в с т а н о в и в:

03.05.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської ОТГ, відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) площею 3,95 в умовних кадастрових одиницях, що перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча та розташована на території Ручківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на час розпаювання та одержання 26.12.1995 року КСП імені Ілліча державного акту на право колективної власності на землю був членом вказаного КСП та працював трактористом, однак не включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай). Звернувшись до Петрівсько-Роменської ОТГ з проханням виділити йому земельну частку (пай), отримав відмову та рекомендації звернутися до суду.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.07.2019 відмовлено у позовних вимогах ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції вмотивовано відсутністю належних та допустимих доказів перебування позивача в членах КСП ім.Ілліча на час видачі державного акту про право колективної власності на землю. Копія трудової книжки не містить відомостей про її власника, а самі матеріали справи не місять доказів, що спірне питання було предметом розгляду, а саме включення позивача до списків на паювання земель колективної власності КСП ім.Ілліча. З урахуванням визначеного позивачем способу захисту порушеного права та кола відповідачів, відділ у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не має статусу юридичної особи, правові підстави для задоволення позову - відсутні.

Із рішенням не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

З мотивів, викладених у позовній заяві, вважає доведеним, що на момент видачі державного акту він був членом КСП ім.Ілліча, але помилково не включений до списку осіб, що мали право на земельні частки у вказаному КСП, що не позбавляє його права на земельну частку. Відомості, викладені у протоколі зборів уповноважених колгоспників від 28.05.1984 №2 щодо рекомендацій, а не прийняття його в члени КСП, вважає опискою обумовленою неграмотністю секретаря. Вважає, що у разі неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, вона має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі земель у колективну власність.

В обґрунтування мотивів апеляційної скарги позивачем надано документи, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, а саме: копію першого аркуша трудової книжки, витягу протоколу №1 зборів уповноважених членів КСП ім.Ілліча с.Ручки від 19.02.2000, розпорядження Гадяцької РДА «Про затвердження земельної частки (паю) та її розмірів в умовних кадастрових гектарах по КСП ім.Ілліча, листа архівного сектору Гадяцької РДА від 13.02.2019 №01-16/77, оригінал довідки виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 19.08.2019 №478.

26.09.2019 Петрівсько-Роменський сільський голова ОСОБА_2 В ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить розглянути справу без участі їх представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визнання права на земельну частку (пай). З мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, повідомляє про неможливість виділення земельної ділянки ОСОБА_1

09.10.2019 ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що зборами уповноважених колгоспників ОСОБА_1 рекомендовано прийняти в члени колгоспу ім.Ілліча с.Ручки Гадяцького району Полтавської області, що підтверджується архівними витягами архівного сектору Гадяцької РДА Полтавської області від 13.02.2019 № 01-16/78 та №01-16/79./а.с.10,11/

У період з 1978 року по 2005 рік ОСОБА_4 працював трактористом, що підтверджується випискою із книги обліку трудового стажу, виданої СПОП «Обрій» 21.04.2006 №56./а.с. 9/

Згідно повідомлення архівного сектору Гадяцької РДА Полтавської області від 09.04.2019 №01-17/161, у протоколах засідань правління КСП ім.Ілліча с.Ручки Гадяцького району Полтавської області за 1995, 1996 роки рішення про звільнення та про прийом на роботу ОСОБА_1 відсутнє./а.с.18/

На підставі довідки від 20.03.2019 №136/103-19, виданої відділом у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області встановлено, що вартість земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Ручківській сільській раді на час розпаювання земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Ілліча становила 17480 грн. Середній розмір земельної частки (паю) по Петрівсько-Роменській ОТГ (Ручківській сільській раді) становив 3,95 га в умовних кадастрових гектарах./а.с.12/

У листі Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 26.03.2019 № 04-09/637 зазначено, що у 1995 році на території Ручківської сільської ради проведено розпаювання землі, яка належала раніше КСП ім.Ілліча, а потім перейшла в користування СПОП «Обрій». За даними сільської ради, на час проведення розпаювання, ОСОБА_4 був прийнятий в члени КСП ім.Ілліча, але помилково не включений до списку - додатку до Державного акту на право колективної власності КСП ім.Ілліча. ОСОБА_4 неможливо виділити земельну частку (пай) через відсутність земельних ділянок колективної власності, оскільки усі землі КСП в частині ріллі вже розпайовані та виділені громадянам в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) має бути надана із земель запасу, створеного на території сільської ради під час передачі земель у колективну власність./а.с.13/

Згідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області №168 від 26.03.2019, на території с.Ручки в наявності є землі резервного фонду загальною площею 87,099 га, які знаходяться в оренді ПП «Ручки-Агро»./а.с.14/

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству ім.Ілліча Ручківською сільською радою Гадяцького району Полтавської області передано у колективну власність 2460,0 га землі для сільськогосподарського використання, на підставі рішення №14 Ручківської сільської ради від 13 вересня 1995 року./а.с.16-17/

Ухвалою Господарського суду Полтавської області про забезпечення позову до подання позовної заяви від 11.04.2019 по справі №917/580/19 заборонено Петрівсько-Роменській сільській раді Гадяцького району Полтавської області у будь-якій спосіб розпоряджатись земельною ділянкою, розташованою на території Петрівсько-Роменській сільській раді Гадяцького району Полтавської області (до 10.01.2018 Ручківська сільська рада), наданою в постійне користування КСП ім.Ілліча на підставі Державного акту на право постійного користування землею ІІ-ПЛ №003406, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування за №1 від 26.12.1995, площею 894,8 га, а також окремими земельними ділянками в межах вказаної земельної ділянки, що виникла шляхом поділу./а.с.38/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів, що на час видачі державного акту про право колективної власності на землю він був членом КСП ім.Іллічі та помилково не був включений до списку громадян членів КСП, які мали право на отримання земельних часток (паїв). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що СПОП «Обрій» є правонаступником КСП ім.Ілліча, тоді як відділ у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не має статусу юридичної особи, що суперечить вимогам ст.48 ЦПК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновками районного суду з таких підстав.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.ч.2, 3 ст.367 ЦПК України).

Враховуючи викладені норми процесуального права та відсутність вмотивованого клопотання позивача про приєднання доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів не досліджує надані позивачем до апеляційної скарги додаткові докази.

Надаючи оцінку відзиву на апеляційну скаргу Петрівсько-Роменського сільського голови Бугайова В.П. в якому останній зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог щодо визнання права на земельну частку (пай) та просить розглядати справу за відсутності представника, колегія суддів враховує статтю 206 ЦПК України та відмовляє у прийнятті такої заяви, оскільки це суперечить закону.

Пунктом 1 Указу Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачена добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до п. 6 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в редакції 2004 року правила ЦК України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред`явлення яких установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Враховуючи, що паювання земель КСП ім.Ілліча відбулося у 1995 році, тобто до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, до спірних правовідносин застосовуються вимоги ЦК УРСР 1963 року.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 71 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено трирічний строк позовної давності.

Обов`язковість застосування позовної давності регламентована статтею 75 цього Кодексу, зі змісту якої вбачається, що позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

За загальним правилом, сформульованим у ст.76 ЦК УРСР, перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення ЄСПЛ від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до ст.80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Колегія суддів зазначає, що позивач про порушене право мав можливість дізнатися при не отриманні сертифікату. Розпаювання земель колишніх колгоспів, яке почало проводитись з 1993 року, є загальновідомим фактом, проводилося відкрито, гласно. Процедура розпаювання включала в себе складання списків осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, виготовлення та отримання сертифікату на земельну частку (пай), виділення земельної частки (паю) в натурі із заміною сертифікату на Державний акт на право приватної власності на землю. Позивач своє місце проживання на території Ручківської сільської ради, яке було місцем знаходження і КСП ім.Ілліча, не змінював, що підтверджується його паспортними даними, і не міг не знати про отримання членами КСП сертифікатів та Державних актів. Матеріали справи не містять належних доказів, які перешкоджали позивачу звернутися з позовом до суду протягом більш ніж 23 років, обставин, які б свідчили про наявність підстав вважати, що перебіг позовної давності було поновлено або зупинено, апеляційним судом також не встановлено.

Враховуючи викладені положення законодавства, що регулювали спірні правовідносини на час їх виникнення, відсутність вмотивованого клопотання про поновлення строку, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та застосувати наслідки пропуску строків позовної давності звернення до суду без письмової заяви сторін, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності ОСОБА_1 з позовом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 липня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади Петрівсько-Роменської ОТГ, відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну ділянку (пай) відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.10.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.В. Чумак