ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/56/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про передачу нерухомого майна на реалізацію,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 р. приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин А.А. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на передачу на реалізацію на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. 10.02.2012 р. за реєстровим №117, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.02.2012 р., мотивуючи свої вимоги тим, що йому на виконання 07.08.2018 р. надійшов дублікат виконавчого листа №753/16404/14 з примусового виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2015 р., за яким в рахунок погашення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №81901, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 11.10.2013 року в сумі 257 687,81 грн., з яких: 233 231,18 грн. - сума заборгованості за кредитом; 22 560,03 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 896,60 грн. - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту звернути стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В. 10.02.2012 року за реєстровим №117, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 10.02.2012 року, номер правочину - 4877986 шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

07.08.2018 р. приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам виконавчого провадження. 10.09.2018 р. приватним виконавцем здійснено опис квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . Крім того, в межах виконавчого провадження, ним встановлено, що в квартирі в період дій іпотечного договору 30.08.2017 р. була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 06.09.2017 р. - малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана реєстрації здійснена без згоди іпотекодержателя, в порушення абз.2 п.2.6 Договору іпотеки від 11.10.2013 р. укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Астра Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ФК «Морган Кепітал»).

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, батьку малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 належить на праві приватної власності кв. АДРЕСА_2 . Виїздом приватного виконавця та представника стягувача встановлено, що вказана квартира знаходиться на третьому поверсі першого під`їзду, біля дверей квартири розміщені дитячі іграшки. Двері відчинив власник - ОСОБА_4 , який зазначив, що його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_5 дійсно зареєстровані у кв. АДРЕСА_1 , проте фактично проживають з ним в с. Петрівське. Отже, при реалізації в межах виконавчого провадження з публічних торгів нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , права малолітньої дитини, що не є членом сім`ї боржника, однак має право користуватись зазначеною квартирою не будуть порушені.

Згідно ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмеженого оборотоздатного майна та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до цього порядку, заявка на реалізацію арештованого майна до ДП «СЕТАМ» подається разом із копією дозволом органу опіки та піклування або відповідним рішенням суду - у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або користування яким мають діти.

07.09.2018 р. та 18.09.2018 р. приватним виконавцем направлено лист до Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації спрямовувались вимоги та пояснення щодо надання згоди на примусову реалізацію предмета іпотеки, але відповіді не отримав, а відтак приватний виконавець вимушений звернутись до суду з даним поданням.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 вимоги заяви не підтримав, просив відмовити у її задоволенні.

Приватний виконавець ВО м. Києва Турчин А.А. та представник стягувача ТОВ «ФК «Морган Кепітал» в судове засідання не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Права і обов`язки державного виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до цієї норми, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Виходячи зі змісту даної норми права, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, право власності на яке боржником не зареєстровано в установленому законом порядку, застосовується судом у випадку встановлення факту відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи, приватним виконавцем ініційоване питання про надання дозволу на примусову реалізацію майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки та належить на праві власності ОСОБА_1 , в порядку примусового виконання дубліката виконавчого листа, виданого 30.07.2018 р. Дарницьким районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Але, відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 10.11 ст. 440 ЦПК України, суд може розглядати питання лише про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Вказаними нормами не передбачено вирішення питання про надання дозволу на примусову реалізацію майна.

Крім того, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2019 р. дублікат виконавчого листа №753/16404/14 виданого 30.07.2018 р. Дарницьким районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2015 р. за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки визнано таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 268, 353, 354, 440 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Турчина Андрія Анатолійовича про передачу нерухомого майна на реалізацію - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: