Постанова

Іменем України

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 212/5477/16-ц

провадження № 61-25761св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Ступак О. В.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.,Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року у складі судді Зіміна М. В. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію.

Позов мотивовано тим, що 28 лютого 2015 року за місцем проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , представниками енергопостачальника було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 1357 (далі - ПКЕЕН), в результаті якої виявлено порушення, а саме: використання недооблікованої електроенергії шляхом самовільного підключення електропроводки до мереж, що не є власністю енергопостачальника, поза приладами обліку, прихованим способом (розетка). При контрольному знятті показань та без використання спеціальних технічних засобів дане порушення виявити неможливо.

Внаслідок перевірки був складений акт про порушення ПКЕЕН та нарахована сума збитків за період: з 28 лютого 2012 року по момент виявлення порушення - 28 лютого 2015 року, в розмірі 32 277,92 грн. Крім того, позивачем проведено позачергову технічну перевірку правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії, вартість якої становить 489,40 грн.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму збитків, витрати на технічну перевірку лічильника та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованість за спожиту, але не обліковану електричну енергію у розмірі 32 277,92 грн, витрати за позачергову технічну перевірку правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії у розмірі 489,40 грн, та сплачений судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із доведеності факту порушення споживачем ОСОБА_1 ПКЕЕН та наявність правових підстав для стягнення з нього збитків у розмірі, визначеному позивачем.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» витрат за позачергову технічну перевірку правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії у розмірі 489,40 грн, в задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення із відповідача заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та врахував доведеність факту порушення споживачем ПКЕЕН, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків на користь енергопостачальника, завданих користуванням електроенергією поза приладом обліку прихованим способом, прилад обліку опломбовано.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача витрат за позачергову технічну перевірку правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що перевірка лічильника відповідача була не позачерговою, а плановою, що підтверджується актом технічної перевірки від 28 лютого 2015 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження проведення позачергової технічної перевірки лічильника відповідача та результатів такої перевірки, а тому стягнення коштів за рахунком № 95159538 є необґрунтованим.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального правата порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення із нього заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію у розмірі 32 277,92 грн, і передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що, вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили повно і всебічно обставини щодо встановлення факту необлікованого використання заявником електричної енергії; не в повній мірі дослідили обставини складання акта про порушення ПКЕЕН та обчислення збитків енергопостачальника - позивача у справі; безпідставно не взяли до уваги докази, а саме листи Товариства з обмеженою відповідальністю «Уют-2011» та Департаменту електроенергетичного комплексу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, де зазначено, що прилад «Дятел Е121» вказує лише на наявність чи відсутність струму в проводі, а не спосіб його прокладення (прихований чи відкритий).

Суди не звернули уваги на те, що дії електропостачальника щодо розрахунку обліку та вартості необлікованої електричної енергії за актом суперечить вимогам ПКЕЕН та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про стягнення з ОСОБА_1 витрат у розмірі 489,40 грн за позачергову технічну перевірку правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії до суду касаційної інстанції не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається.

Заперечення на касаційну скарга ОСОБА_1 від інших учасників справи не надходили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року, витребувано матеріали справи із Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 серпня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 Цивільного процесуального кодексу України).

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час проведення технічної перевірки 28 лютого 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: використання недооблікованої електроенергії шляхом самовільного підключення електропроводки до мережі, що не є власністю електропостачальника, поза приладом обліку, прихованим способом (розетка).

При контрольній зйомці показів та без використання спеціальних технічних засобів дане порушення виявити неможливо.

Факт порушення зафіксовано та складено акт Н № 109893, який підписаний трьома представниками енергопостачальника в присутності батька відповідача - ОСОБА_2 , який від його підпису відмовився.

Згідно з актом технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, збереження пломб на ньому та стану дооблікової проводки побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні рейдової перевірки в квартирі побутового споживача, виявлено порушення, а саме користування електроенергією поза приладом обліку прихованим способом, прилад обліку опломбовано, складено акт № 109893.

28 лютого 2015 року споживача ОСОБА_1 було відключено від електропостачання.

На підставі акта № 109893 від 28 лютого 2015 року здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків за період з 28 лютого 2012 по 28 лютого 2015 року в розмірі 32 277,92 грн.

Згідно з рахунком від 05 березня 2015 року № 95159538 позивачем визначено вартість позачергової технічної перевірки правильності роботи однотарифного однофазного розрахункового лічильника електроенергії в розмірі 489,40 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2015 року у справі № 212/3600/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконними та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за спожиту, але не обліковану електричну енергію, було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання незаконними дій працівників Криворізьких міських електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» по складенню акта про порушення № 109893, акта про відключення побутового споживання та протоколу від 10 березня 2015 року № 95. Також було відмовлено у позовних вимогах ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про стягнення 32 277,92 грн в якості спожитої, але не облікованої електричної енергії через неналежний порядок повідомлення ОСОБА_1 про розгляд комісією ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» акта про порушення № 109893.

16 червня 2016 року проведено засідання комісії Криворізьких міських електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», та складено відповідний протокол № 225, який було направлено ОСОБА_1 . Засідання проведено за відсутності споживача ОСОБА_1 , який був запрошений на засідання комісії листом від 13 травня 2016 року за вихідним номером № 1002/7082.

Нормативно-правове обґрунтування

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН та Методикою.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За положеннями статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до пункту 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з пунктом 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Пунктами 4, 5 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.

Розрахунок завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності); за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків.

Відповідно до пункту 2.7 Методики, яка діяла на час виявлення порушення, Правил користування електричною енергією для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за «Д» береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки за результатами розгляду справи

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, суд першої інстанції, з висновками якого у цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходив із доведеності факту порушення відповідачем ПКЕЕН та наявності підстав для стягнення із останнього заборгованості.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів у цій частині не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Разом з тим, Верховний Суд не може погодитись із розміром стягнутої із відповідача заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію з огляду на таке.

Як убачається із матеріалів справи, під час проведення технічної перевірки 28 лютого 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: використання недооблікованої електроенергії шляхом самовільного підключення електропроводки до мережі, що не є власністю електропостачальника, поза приладом обліку, прихованим способом (розетка).

Підпункт 5 пункту 3.1 Методики передбачає застосування її положень, зокрема, в разі виявлення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мережі) з порушенням схеми обліку.

Тобто виявлений позивачем вид порушення, допущений відповідачем, передбачений підпунктом 5 пункту 3.1 Методики, за своїм змістом відповідає розрахунку вартості необлікованої електричної енергії із застосуванням відповідної формули, за період, що визначений підпунктом «б» пункту 3.2 Методики та становить не більше сумарної кількості днів за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Натомість, як убачається із розрахунку наданого позивачем (а. с. 4), розмір необлікованої електроенергії використаної відповідачем проведений за період 36 календарних місяцівдо дня виявлення порушення.

Отже, розрахунок розміру заборгованості за спожиту відповідачем, але не обліковану електричну енергію, проведено позивачем з порушенням правил Методики.

Суди першої та апеляційної інстанції на вказане уваги не звернули та зобов`язали відповідача сплатитиу рахунок заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію32 277,92 грн, тобто значно більшу суму, ніж необхідно.

Разом з тим, оскільки наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_1 оцінений судами та визнаний належним та допустимим доказом, Верховний Суд вбачає за можливе самостійно визначити розмір заборгованості, який підлягає стягненню із відповідача.

Із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , який здійснений на підставі акта від 28 лютого 2015 року № 109893 (а. с. 4) вбачається, що розмір збитків за спожиту відповідачем, але не обліковану електричну енергію за 12 календарних місяців, що передували дню виявлення порушення складає 12 811,26 грн.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12 811,26 грн.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Викладене свідчить про те, що судами попередніх інстанцій встановлено всі обставини справи, проте неправильно застосовано норму матеріального права, яка підлягала застосуванню, а тому оскаржувані рішення підлягають зміні шляхом зменшення розміру суми, стягнутої із відповідача на користь позивача.

Щодо розподілу судових витрат

Статтею 416 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги та часткового задоволення позову, сплачений у зв`язку з розглядом справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (12 811,26 грн складають 39 % від заявлених позовних вимог), а саме: відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу 39 % від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, що складає 537,42 грн (1 378,00 грн ? 39%), а позивач ? повернути відповідачу 61 % суми судового збору, сплаченого останнім за подання апеляційної та касаційної скарг, що складає 1 933,33 грн ((1 515,80 грн + 1653,60 грн) ? 61 %).

Згідно з частиною десятою статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Суд касаційної інстанції вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 1 395,91 грн (1 933,33 грн- 537,42 грн) на відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 141, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутої із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію із 32 277,92 грн до 12 811,26 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» 1 395,91 грн на відшкодування судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО. В. Ступак
Судді:І. Ю. Гулейков
А. С. Олійник
С. О. Погрібний

Г. І. Усик