Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"22" жовтня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який згодом уточнив, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 12.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Васильченко Н.В. за реєстраційним №786, він є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №045-13.07-00435 від 20.12.2018 року у вказаному будинку зареєстрована, крім інших осіб, відповідачка - ОСОБА_2 , яка з лютого 2015 року не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальних послуг та не приймає участі в його утриманні. Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою суду від 22.10.2019 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тричі не з`явилась до судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 12.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Васильченко Н.В за реєстраційним №786, ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2303913 від 16.12.2003 року.

Як вбачається з інформаційних довідок Центру надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №045-13.07-00435 від 20.12.2018 року та №062-29.02-02816 від 10.07.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , але з лютого 2015 року у будинку не проживає, що підтверджується актом обстеження від 13.12.2018 року, за підписом голови Талаківської селищної ради.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в письмових поясненнях вказали, що є сусідами позивача, та підтвердили, що ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не мешкає з 2015 року, її особисті речі у будинку відсутні.

Відповідно до ст.319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст.391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже відповідачка є колишньою дружиною позивача, з лютого 2015 року у будинку не проживає, її особисті речі в ньому відсутні, внаслідок чого суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77, 81, 280, 259, 263-268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт