ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7577/17Головуючий у 1-й інстанції Братасюка В.М.
Провадження № 22-ц/817/60/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - адвоката Свірського Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/7577/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року, ухваленого суддею Братасюком В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення вартості відновлювального ремонту та витрат на проведення експертного дослідження, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля "Опель Віваро", реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 28 131 (двадцять вісім тисяч сто тридцять одну) гривню 67 копійок і кошти в сумі 740 (сімсот сорок) гривень сплачених ним за проведення експертного дослідження, всі судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з вини відповідача, котрий був відповідальним за ремонт дороги в м. Бережани Тернопільської області, після проведення ремонтних робіт по укладці асфальту не огородив земельну ділянку, на якій проводилися ремонтні роботи і на якій знаходилися бетонні конструкції у вигляді блоків. Внаслідок винних дій ОСОБА_3 було ушкоджено автомобіль, яким керувала дружина позивача ОСОБА_5, а відтак майну позивача було заподіяно шкоду, розмір якої позивач визначив в сумі вартості відновлювального ремонту 28 131,67 гривень. ОСОБА_1 відзначає, що ОСОБА_3 відмовляється в добровільному порядку відшкодовувати вартість ремонту автомобіля.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) про стягнення 28 131 (двадцять вісім тисяч сто тридцять одної) гривні 67 копійок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, та 740 (сімсот сорок) гривень сплачених за проведення експертного дослідження - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року в цивільній справі №607/7577/17 і постановити нове рішення, яким повністю задовольнити його позов, посилаючись на те, що воно є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом неповно і невірно встановлено обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи та є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також прийняте з порушенням норм процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що в основу судового рішення судом помилкового покладено те, що відповідальність за спричинення його транспортному засобу пошкоджень, внаслідок неправомірних дій відповідача, повинно бути покладено не на ОСОБА_3, який безпосередньо є відповідальним за здійсненням контролю і забезпечення безпеки при проведенні ремонтних дорожніх робіт, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт, а на юридичну організацію - ТзОВ "Авакс Проф" працівником якої є відповідач ОСОБА_3, оскільки, він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП і саме ОСОБА_3 повинен нести відповідальність за спричиненні його автомобілю пошкодження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 - Свірський Т.В. апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивач звернувся з позовом до неналежного відповідача, оскільки саме юридична особа, з якою відповідач ОСОБА_3 був у трудових відносинах, повинна відшкодовувати шкоду, завдану її працівником.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам, зібраним по справі доказам, нормам матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Судом встановлено, що із серпня 2016 року по грудень 2016 року (включно) товариством з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф" виконувались роботи з капітального ремонту доріг по вулицях Руська та Б.Хмельницького в м. Бережани Тернопільської області, що підтверджується довідкою №20 від 06 лютого 2017 року (а.с. 50).

ОСОБА_3, який працює начальником виробничого відділу ТзОВ "Авакс Проф" та в обов'язки якого входило здійснювати контроль за безпечним для учасників дорожнього руху здійснення ремонтних робіт по капітальному ремонту проїзної частини дороги по вул.Руська у м.Бережани, не вжив заходів щодо огородження вказаної частини дороги відповідними дорожніми знаками та не прибрав бетонні блоки, які були перешкодою для руху автомобілів, внаслідок чого 6 листопада 2017 року о 20 год. 50 хв. автомобілем Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, був здійснений наїзд на один із бетонних блоків і завдано шкоду в розмірі 28 131,67 грн.

Постановою Апеляційного суду Тернопільської області 29 травня 2017 року постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року про закриття стосовно ОСОБА_3 адмінсправи за ч.4 ст.140 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.140 КУпАП - скасовано, постановлено нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків притягнення його до адмінвідповідальності (а.с. 2-4).

Отже, ОСОБА_3 визнаний винним за ч.4 ст.140 КУпАП, проте провадження у справі закрито, у зв'язку з закінченням строків притягнення його до адмінвідповідальності, тобто з не реабілітуючих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.140 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою Закону настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Авакс Проф", де працює начальником виробничого відділу ТзОВ "Авакс Проф" та в обов'язки якого входило здійснювати контроль за безпечним для учасників дорожнього руху здійснення ремонтних робіт по капітальному ремонту проїзної частини дороги по вул.Руська у м.Бережани, тому він є неналежним відповідачем з огляду на те, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Не заслуговують на увагу доводи представника позивача ОСОБА_2, що суд з власної ініціативи зобов'язаний був замінити неналежного відповідача належним, оскільки відповідно до ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, що клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем позивач не подавав.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року - залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 08 лютого 2019 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, яке переглядалось, тому виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року підлягає поновленню.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Поновити виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на сторони в межах них понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 березня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи