Справа № 555/1804/19
Номер провадження 2/555/458/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку. В заяві вказує, що в другій половині 2011 року між нею та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості з приводу придбання нею належних їй на праві власності домоволодіння та земельної ділянки за адресою розташування АДРЕСА_2 . Домоволодіння згідно пред`явленої їй документації та по результатам фактичного виходу нею по його місцезнаходженню складалося з житлового будинку, загальною площею 311,6 кв.м., житловою площею 176,6 кв.м., сараю, погрібу, літньої кухні, сараю, дворової вбиральні та огорожі. Всі ці об`єкти нерухомості в межах одного домоволодіння розташовувалися на земельній ділянці загальною площею 1036 кв.м. з кадастровим номером №010030042, належній продавцю. Вказане домоволодіння належало Продавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Березнівською районною державною нотаріальною конторою за р№1473 від 03.11.2004 року, а земельна ділянка - на підставі Державного акту - на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 050331 від 09.11.2004 року . ОСОБА_2 - це прізвище Продавця, яке вона мала до часу зміни прізвища на « ОСОБА_2 » у зв`язку з її шлюбом з ОСОБА_7 , тому в подальшому в договір купівлі-продажу укладався між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Їхня домовленість щодо продажу стосувалася і будинку і земельної ділянки, на якій він розташовувався, тому ціна купівлі-продажу цих об`єктів нерухомого майна, згідно досягнутої домовленості і фактично сплачена позивачкою в подальшому Покупцю була визначена в загальному розмірі 436 002 грн. В домовлений день вона, а також представник Продавця за довіреністю ОСОБА_7 прибули до ОСОБА_9 , приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу , в присутності якого, на виконання раніше досягнутих домовленостей між мною та Продавцем, було оформлено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу.Під час оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 передала представнику Продавця суму коштів в розмірі 436 002 грн. (що зазначено в п.8 Договору купівлі-продажу), тобто повністю виконала свої зобов`язання - як Покупець.Разом з договором купівлі-продажу представник Продавця передав їй оригінал Державного акту про право власності па землю серії ЯА N9050331 від 09.11.2004 року на підтвердження факту продажу їй земельної ділянки .Станом на даний час в неї виникла потреба у відчуженій даного домоволодіння та земельної ділянки, на якій він розташований, у зв`язку з чим звернулася до адвоката для перевірки повноти наявних в неї документів для таких дій, однак виявилося, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за нею значиться право власності лише на домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив, в якому визнає позовні вимоги та просить справу розглядати без її участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволенню.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.11.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості з приводу придбання нею належних їй на праві власності домоволодіння та земельної ділянки за адресою розташування АДРЕСА_2 .

Домоволодіння згідно пред`явленої їй документації та по результатам фактичного виходу нею по його місцезнаходженню складалося з житлового будинку, загальною площею 311,6 кв.м., житловою площею 176,6 кв.м., сараю, погрібу, літньої кухні, сараю, дворової вбиральні та огорожі. Всі ці об`єкти нерухомості в межах одного домоволодіння розташовувалися на земельній ділянці загальною площею 1036 кв.м. з кадастровим номером №010030042, належній ОСОБА_2 . Згідно копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою

АДРЕСА_2 .

Вказане домоволодіння належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Березнівською районною державною нотаріальною конторою за р№1473 від 03.11.2004 року, а земельна ділянка - на підставі Державного акту - на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 050331 від 09.11.2004 року.

Під час оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 передала представнику продавця суму коштів в розмірі 436 002 грн., що зазначено в п.8 Договору купівлі-продажу, тобто повністю виконала свої зобов`язання - як Покупець.

Згідно ч.1 ст.81 Земельною кодексу країни, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; г) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуті права власності не встановлена судом.

Статтею 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

При посвідченні правочинів про перехід права власності на житловий будинок, будівлю або споруду нотаріус роз`яснює сторонам норми ст.120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, відповідно до яких передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування па земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Частиною 4 ст. 120 Земельного кодексу встановлюється загальне правило, відповідно до якого, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки Продавець домоволодіння ОСОБА_2 була одноособовим власником і домоволодіння і земельної ділянки, підстав для поділу даної земельної ділянки залежно від часток осіб у праві власності житлового будинку - немає.

Проте ч.6 ст.120 ЗК України та ч.2 ст.377 Цивільного кодексу передбачають, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 є одноособовим власником домоволодіння придбаного на підставі договору купівлі-продажу, розташованого за адресою АДРЕСА_2 по факту та наслідкам укладення даного договору до мене на праві власності мала також відійти земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 площею 1036 кв.м., кадастровий №010030042 за цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку», яка належала ОСОБА_2 домоволодіння.

Керуючись ст. 3, 4, 10,15, 30, 83, 174, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку кадастровий №:01:003:0042, площею 1036 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач : ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: Мельничук Н. В.