Справа № 214/5812/19
2/214/2603/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

секретар судового засідання Печарник З.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 05.08.2019 року, в якій просила суд: розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 30.09.2011 року, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №453; після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_3 » залишити без змін; стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 30.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З січня 2019 року відносини сторін зійшли на нівець, не дивлячись на спільне проживання у них взагалі припинилось спілкування, всі питання стосовно дітей вона вирішує самостійно. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно, вони проживають окремо, спільного бюджету не мають. Їх спільні діти проживають з нею. Шлюбне життя між ними не склалось у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, виникнення суперечок, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не приділяв належної уваги їй та дітям, не надавав фінансової підтримки, що негативно вливає на її психоемоційний стан дітей. Вважаючи, що примирення не можливе та суперечитиме її інтересам, позивач просила розірвати шлюб. Наміру зберегти сім`ю зі ОСОБА_2 на майбутнє вона не має. Крім того, їх діти проживають з нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання їх дітей не надає, незважаючи на те, що працює на ТРК «Рудана» інженером та працює у сервісному центрі. За даних обставин, керуючись інтересами дітей та наміром забезпечити повноцінне задоволення її першочергових потреб, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.08.2019 року справу прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, згідно заяви просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу у підготовчому судовому засідання підтримує повністю, а щодо стягнення аліментів частково, а саме просить стягувати аліменти розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку визнав.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд дійшов наступних висновків.

30.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №453 (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджуються свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 від 05.02.2013 року та НОМЕР_2 (а.с. 11, 12).

Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби та не оспорював відповідач малолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 значаться зареєстрованими та проживають зі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 с13).

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено у зв`язку з різними поглядами на сумісне життя, виникненням постійних суперечок. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам та їх дітей, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та ОСОБА_2 30.09.2011 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №453.

Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_9 » на «Непомнющу», яке суд враховуючи заяву останньої, вважає за доцільне залишити без змін.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що після припинення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбно-сімейних стосунків, їх спільні діти залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні. Спір про визначення їх місця проживання відсутній.

Судом також встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання малолітніх дітей між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Вказані обставини визначають дійсність між сторонами спору та доцільність визначення розміру аліментів на утримання дітей за судовим рішення, що забезпечить захист їх прав та інтересів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За даних обставин, враховуючи встановлені судом та доведені належними доказами обставини, що в розумінні ч.1 ст.182 СК України мають значення при визначенні розміру аліментів,

Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільних малолітніх дітей, а також враховуючи позицію позивача у поданій до суду заяві та часткового визнання відповідачем розміру аліментів на утримання дітей, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог із стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх двох малолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення майнової вимоги про стягнення аліментів, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави, а понесені ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. за пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу відшкодуванню шляхом стягнення з відповідача на її користь.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30.09.2011 року, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №453 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання їх двох малолітніх синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 23.10.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь