Справа № 149/2679/19
Провадження №2/149/815/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.10.2019 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, про визначення часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області з позовною заявою про виділення часток у спільному сумісному майні, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 156 від 27.05.1993 року, позивачу та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . В подальшому, а саме 07.10.2015 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , взамін пошкодженого свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Хмільницької міської ради народних депутатів 27 травня 1993 року за № 156. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті до успадкування залишилась належна йому частка квартири. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця є позивач, ОСОБА_1 , проте при зверненні останньої до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав її було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим через те, що не зазначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру, а тому позивач вимушена звертатися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Хмільницька міська рада в особі міського голови надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність представника міської ради та не заперечують проти позовної заяви, чим фактично визнають позов.

Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 4 статті 206 ЦПК, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з заяви представника відповідача до суду, він позов визнає в повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення в підготовчому судовому заасіданні.

Суд, дослідивши наявні в справі докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 45220553 від 07.10.2015 року, яке видано на заміну пошкодженого свідоцтва про право власності на житло № 156 від 27.05.1993 року, позивачу та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Верховним судом України пунктом 5 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року роз"яснено судам, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Пунктом 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року роз"яснено судам, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Отже, враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні доведено, що частки співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними. А враховуючи те, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співласниками є неможливим у зв"язку із смертю одного з них, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368,370 ЦК України, статтями 2,11-13,81,141,200,206,263-266,354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , належали рівні долі в спільній сумісній приватній власності - квартирі АДРЕСА_2 , у розмірі по 1/2 за кожним із співвласників.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.