Справа № 535/774/19
Провадження № 2/535/315/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Загнійко А.В.,

при секретарі Колісник Л.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Сідько С.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Котелевська районна державна адміністрація Полтавської області, в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернулася до суду з позовом, який уточнила у ході судового розгляду, до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з систематичним ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач легковажно відноситься до виконання медичних рекомендацій, залишала дітей бездоглядними, вчиняла у їх присутності сімейні сварки, схильна до зловживання алкоголем, аморальної поведінки. 24.06.2019 року відповідач зателефонувала начальнику служби у справах дітей райдержадміністрації і повідомила про те, що залишивши своїх малолітніх дітей вдома самих, пішла вчиняти самогубство шляхом отруєння. Все це призвело до прийняття розпорядження про негайне відібрання малолітніх дітей у матері - відповідачки по справі. Згодом діти відповідача були передані батькові.

Представник позивача ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності №70/01-23 від 04.02.2019 року (а.с. 121), у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що з кінця серпня 2019 року малолітні діти відповідача фактично проживають з нею. З часу, коли відповідач пройшла лікування в Полтавській обласній клінічні психіатричній лікарні, її поведінка змінилася, батько добровільно передав дітей на виховання матері. Під час обстеження умов проживання дітей у вересні та жовтні 2019 року було встановлено відсутність підстав, які існували на момент звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач забезпечує належні умови для проживання і виховання дітей, навіть не зважаючи на те, що їй з серпня 2019 року припинені соціальні виплати. Відповідач отримує дохід від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, під час виконання яких догляд за дітьми здійснює батько дітей. Відповідач змінила свої погляди на життя, не вживає алкоголь, активно займається вихованням дітей та забезпечує їм належний рівень проживання.

Відповідач ОСОБА_2 , та її представник - адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі ордера серії ПТ №115872 від 06.08.2019 року, угоди про надання правової допомоги від 25.07.2019 року (а.с. 73, 74), позовні вимоги Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області не визнають у повному обсязі, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що в період народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які народилися з вадами у розвитку та вродженими захворюваннями, у відповідача були напружені стосунки з батьками, оточуючими, ОСОБА_5 , який на той час постійно зловживав алкогольними напоями та не спілкувався з нею, не допомагав та не підтримував її, перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Ці обставини у сукупності вплинули на її психоемоційний стан та викликали післяпологову депресію. Відсутність підтримки з боку рідних, здійснювало додаткове емоційне навантаження на відповідача, але не зважаючи на вказані обставини, у силу своїх можливостей здійснювала виховання своїх малолітніх дітей, дбала про них. На обліку у лікарів нарколога або психіатра ОСОБА_2 не перебувала. Відповідач має постійне місце проживання, стабільне матеріальне утримання від держави при народженні дітей, за місцем проживання й попередньої роботи характеризується позитивно. Проблеми з психоемоційним станом відповідач вирішила, пройшовши в добровільному порядку курс лікування. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Вважають, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачем, які б свідчили про його ухилення від виховання своїх дітей, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову (а.с. 54-59).

Під час судового розгляду відповідач ОСОБА_2 , та її представник - адвокат Сідько С.І. позовні вимоги не визнали у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково представник позивача пояснила, що протягом останніх місяців відмічається стійка тенденція позитивних змін у житті відповідача та переосмислення ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей. Просить врахувати, що, незважаючи на свій психоемоційний стан, тяжкі життєві обставини, у тому числі відсутність підтримки з боку рідних та близьких їй людей, відповідач все-таки подбала про дітей, та повідомила працівників служби у справах дітей та знайому про те, що залишила дітей одних без нагляду. Крім того, добровільно пройшла лікування, переоцінила своє ставлення до життя, до людей, які раніше її оточували, покращила умови для проживання дітей, безпосередньо займається їх вихованням протягом останніх місяців, оскільки батько дітей повернув їх відповідачці. У вільний час виконує роботи за цивільно-правовими договорами, догляд за дітьми в цей час здійснює батько дітей. Отриманий дохід витрачає на потреби своєї сім`ї. А тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 107). 03.10.2019 року ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи провести без його участі, заперечує проти задоволення позову (а.с. 114).

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Котелевським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 12.07.2019 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого Котелевським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 02.10.2018 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Котелевським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 02.10.2018 року (а.с. 10, 11, 81).

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 01.03.2019 року справа №535/25/19 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлені батьківських прав відносно дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13-17).

Відповідно до довідки Котелевської селищної ради Полтавської області від 26.06.2019 року за №3220, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 , також за даною адресою проживають без реєстрації: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 24.06.2019 року, проведеної комісією Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, умови проживання задовільні, у будинку чисто, в наявності необхідні меблі, на час приїзду рейдової бригади вдома перебували бездоглядні троє малолітніх дітей, матір зникла у невідомому напрямку. Малолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направлені до Котелевської ЦРЛ, поліція проводить пошуки матері ОСОБА_2 (а.с. 21).

Наказом служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області №52 від 25.06.2019 року, тимчасово влаштовано малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання у сім`ю ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_3 , до прийняття рішення про подальше влаштування дитини (а.с. 20).

Відповідно до листа Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Барвінок» від 10.12.2017 року №17/01-20, направленого начальнику служби у справах дітей Котелевської РДА Сідненко Н.П., вказується, що мати вихованки їхнього закладу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , неодноразово з`являлася в заклад в стані легкого сп`яніння, з матір`ю була проведена бесіда (а.с. 27).

Згідно з листом спостережень лікаря-психотерапевта Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні Кулик Г.В., у матері ОСОБА_2 наявний залежний тип розладу особистості в результаті глибинної співзалежності. Дані про вживання матір`ю психоактивних речовин відсутні (а.с. 33, 34).

На підставі характеристики депутата Котелевської селищної ради від 26.06.2019 року ОСОБА_2 зарекомендувала себе із негативної сторони, стосунки в сім`ї напружені, має схильність до зловживання алкоголем, самоусунулась від виховання та утримання своїх малолітніх дітей, залишає дітей самих вдома бездоглядними (а.с. 35).

Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації від 25.06.2019 року №6/3, визнано, що мати ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і позбавлення її батьківських прав відповідає інтересам дітей (а.с. 36).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Полтавської обласної ради» №06-10/3394 від 29.08.2019 року, ОСОБА_2 , 1980 року народження, дійсно перебувала на лікуванні в даній лікарні з 24.06.2019 року по 04.07.2019 року з діагнозом реакція зі змішаними розладами емоцій та поведінки (а.с. 91).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України N3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд бере до уваги, що відповідач, як мати, не в достатній мірі виконувала свої обов`язки передбачені ст. ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного Кодексу України по вихованню малолітніх дітей, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків: легковажно відносилася до виконання медичних рекомендацій (а.с. 30), залишила 24.06.2019 року малолітніх дітей бездоглядними (а.с. 21).

Разом з тим, позивачем не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.

Навпаки, ОСОБА_2 пояснила, що сімейні обставини, які виникли в неї після пологів та влітку цього року, вплинули на її психоемоційний стан, внаслідок чого вона зневірилась у житті та зробила велику помилку, залишивши своїх дітей стороннім особам. Однак, вона добровільно пройшла курс лікування, змінила своє оточення, не вживає алкогольні напої, вона любить своїх малолітніх дітей, бажає проживати і спілкуватися з ними, брати участь у їх вихованні, навчати їх, використала всі можливості для покращення житлово-побутових умов своєї сім`ї.

Крім того, згідно з характеристикою попередньої роботи відповідачка характеризується позитивно (характеристика на ОСОБА_2 надана ТОВ «Агрофірма «Маяк» від 26.07.2019 року №140) (а.с. 61); отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, що підтверджується довідками Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області (а.с. 62-64); має постійне місце проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання задовільні, в кімнаті чисто, прибрано, в наявності необхідні побутові речі (акт обстеження умов проживання від 09.09.2019 року) (а.с. 101), систематично сплачує комунальні платежі, добросовісно доглядає за будинком й прилеглою територією, зауважень, претензій, нарікань щодо її поведінки від сусідів не надходило, що підтверджується заявою ОСОБА_19 від 05.08.2019 року (а.с. 67).

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_20 - інспектор ювенальної превенції Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області пояснила, що у сім`ї відповідача часто виникали сімейні сварки, у тому числі й через вживання алкогольних напоїв. Але коли вона виїхала проживати окремо з дітьми, такі випадки припинилися. І їй (свідку) відомо лише про обставини, які трапилися 24.06.2019 року.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_21 , пояснила, що в житті відповідача виникли сімейні обставини, що призвели її до психоемоційного стану, оскільки вона не мала моральної підтримки з боку матері, а також батька її малолітніх дітей. Незважаючи на свій хворобливий стан, відповідач повідомила про те, що залишила дітей одних її та службу у справах дітей райдержадміністрації, тобто вона потурбувалася хоча б таким чином про долю дітей. Після того, як відповідач повернулася з лікування, вона змінилася, не вживає алкогольних напоїв, створила для дітей відмінні умови для проживання. Діти, яких їй повернув ОСОБА_22 , доглянуті, вона їх дуже любить, займається їх вихованням, утримує й забезпечує їх на належному рівні, незважаючи на те, що на даний час вона не отримує соціальних виплат від держави.

Враховуючи вище викладене, з`ясувавши обставини справи, ставлення матері до дітей, суд не вбачає достатніх підстав для вжиття крайніх заходів впливу і позбавлення її батьківських прав, та вважає за можливе надати відповідачу можливість довести свою спроможність виховувати й розвивати своїх дітей.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 264 ЦПК України, ст. ст. 150, 151, 152, 155, 164-167 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області (38600, Полтавська область, смт Котельва, вул. Полтавський шлях, 221, ), в інтересах малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя