Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 607/3930/18

провадження № 61-18629ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р. О. від 21 лютого 2018 року ВП № 44793399, заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області) Корнатої Р. О. від 21 лютого 2018 року ВП № 44793399 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Скарга обґрунтована тим, що 21 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області Корнатої Р. О. винесено постанову ВП № 44793399 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії стосовно боржника ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що він не є ОСОБА_1 , а є ОСОБА_1 , що підтверджується його паспортними даними. На його неодноразові усні звернення до працівників виконавчої служби позитивних зрушень не дали, тому він змушений звернутися до суду та доказувати, що він ОСОБА_1 .

Дзержинський районний суд Харківської області ухвалою від 18 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, в задоволенні скарги відмовив.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дзержинського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року і справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення не відповідають обставинам справи, оскільки судом не всебічно перевірено усіх обставин в справі та застосовано норми матеріального та процесуального права, які не підлягали застосуванню до правовідносин, які склалися між сторонами, у зв`язку з чим виніс необґрунтоване рішення. При подачі скарги на підтвердження своїх доводів ним було надано ксерокопію паспорта, де є всі достатні відомості про те, що він є ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 . Проте, суд першої інстанції на вказані докази уваги не звернув.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (стаття 451 ЦПК України).

Судами встановлено, що у Тернопільському РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебуває виконавче провадження від 24 вересня 2014 року ВП №44793399, відкрите на підставі виконавчого листа від 09 липня 2014 року № 638/20653/13-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % від встановленого прожиткового мінімуму, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 18 грудня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з виконавчим листом від 09 липня 2014 року № 638/20653/13-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судами також встановлено, що в заочному рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист, було допущено описки, в тому числі і в зазначенні по-батькові боржника ОСОБА_1 та помилково зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року внесено виправлення в заочному рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2014 року, зокрема, зазначено по-батькові відповідача « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».

Частиною третьою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій) передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що старший державний виконавець Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області Корната Р. О. при винесенні оскаржуваної постанови діяла відповідно вимог закону та в межах наданих їй повноважень. Описки, допущені у виконавчому листі, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та винесено оскаржувану постанову, не можуть бути підставою для визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду Харківської області від 18 червня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р. О. від 21 лютого 2018 року ВП № 44793399, заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило