Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 523/16240/15-ц

провадження № 61-21408 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року у складі судді Сувертак І. В. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект»), заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу виконавчого листа, поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник свої вимоги обгрунтовував тим, що 18 травня 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (2528-08 ОФ Н), відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 27 400 доларів США на строк до 18 травня 2025 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, того ж дня, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки №2528, а

03 серпня 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру, загальною площею 52,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 18 травня 2005 року № 0 (2528-08 ОФ Н), укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, відповідно до якого ТОВ «Кей-Колект», як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк», набуло право вимоги кредитора до боржника ОСОБА_2

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 рокустягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 223 503,75 грн, з яких 154 010,96 грн - заборгованість за кредитом, 43 604,99 грн - заборгованість по процентам, 1 194,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 24 693,71 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; судовий збір 2 235,04 грн.

Посилаючись на те, що відповідно до договору факторингу від 12 грудня

2011 року № 1, ТОВ «Кей-Колект» набуло прав та обов'язків кредитора за кредитним договором від 18 травня 2005 року № 0 (2528-08 ОФ Н), заявник просив замінити стягувача у цивільній справі № 1527/2-6391/11 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект»; видати йому виконавчі листи та поновити строк пред'явлення їх до виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року заяву ТОВ «Кей-Колект» задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 року в цивільній справі № 1527/2-6391/11 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

Видано ТОВ «Кей-Колект» виконавчі листи у цивільній справі № 1527/2-6391/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновлено строк для пред'явлення виконавчих листів до виконання у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на підставі договору факторингу від 12 грудня 2011 року № 1 ТОВ «Кей-Колект», як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» у правовідносинах, що виникли з кредитного договору від

18 травня 2005 року № 0 (2528-08 ОФ Н), набуло прав кредитора за грошовими вимогами до боржника ОСОБА_2 Заявник не знав про ухвалене судове рішення, не отримував виконавчі листи, оскільки заміна стягувача відбулася лише в даному судовому провадженні, а відтак не мав можливості раніше пред'явити їх до виконання. З урахуванням наведеного, суд вважав, що вимоги заявника про видачу виконавчих листів із зазначенням їх як стягувача, грунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню, з поновленням строку на пред'явлення виконавчих документів до виконання, як пропущеного з поважних причин.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня

2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 року в цивільній справі № 1527/2-6391/11. Оскільки виконавчі листи на виконання зазначеного судового рішення не видавались та при укладенні договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» не передавало ТОВ «Кей-Колект» документи, з яких воно могло б дізнатися про існування зазначеного рішення суду, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вимог заявника щодо видачі йому виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, у якій вона просила скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року і постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року в частині вирішення вимог про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу виконавчих листів, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що суди передніх інстанцій не надали належної оцінки її доводам про те, що видача дублікату виконавчого листа із зазначенням стягувачем ТОВ «Кей-Колект» не відповідатиме резолютивній частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від

15 червня 2012 року та не звернули увагу на відсутність доказів про сплату заявником судового збору за видачу дублікату виконавчого листа. Поновлюючи строк на пред'явлення виконавчого документа до виконання, суди вважали обгрунтованими доводи заявника про поважність причин його пропуску у зв'язку з тим, що при укладенні договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» не передало ТОВ «Кей-Колект» документів про наявність судового рішення та виконавчих документів. Разом з тим, суди не звернули увагу, що договір факторингу було укладено 12 грудня 2011 року, відповідно до акту приймання-передачі від 05 грудня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ТОВ «Кей-Колект» отримав матеріали кредитної справи з усіма первинними та супутніми документами, що стосуються кредитного договору, а тому твердження заявника про те, що йому не могло бути відомо про рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 року, є безпідставним. Крім того, поза увагою судів залишилося те, що ТОВ «Кей-Колект» не вчиняв будь-яких дій щодо отримання від ПАТ «УкрСиббанк» додаткових відомостей щодо кредиту та будь-яких дій щодо стягнення заборгованості із боржників з моменту набуття права вимоги за договором факторингу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня

2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня

2018 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що 18 травня 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (2528-08 ОФ Н), відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 27 400,00 доларів США, зі строком повернення кредиту не пізніше 18 травня 2025 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 18 травня 2005 року між ПАТ Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки

03 серпня 2005 року між ПАТ Укрсиббанк» та ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру, загальною площею 52,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, за яким ТОВ «Кей-Колект» набуло прав кредитора по грошовим вимогам до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором

від 18 травня 2005 року № 0 (2528-08 ОФ Н).

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» складено акт приймання-передачі прав вимоги.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2005 року у розмірі 223 503,75 грн, з яких 154 010,96 грн - заборгованість за кредитом,

43 604,99 грн - заборгованість по процентам, 1 194,23 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 24 693,71 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам; судовий збір 2 235,04 грн. Виконавчий документ за вказаним судовим рішенням стягувачу не видавався.

05 грудня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» матеріали кредитної справи.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з статтею 37 ЦПК України 2004 року, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Ураховуючи, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від

18 травня 2005 року набрало законної сили та, що право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Кей-Колект» на підставі укладеного з ПАТ «УкрСиббанк» договору факторингу, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованих висновків про наявність підстав для заміни стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

Щодо доводів касаційної скарги про безпідставність видачі ТОВ «Кей-Колект» виконавчих документів

Заміна стягувача його правонаступником і встановлення обставин не отримання виконавчого листа з виконання рішення суду, яке вступило в законну силу, є підставою для видачі виконавчого листа правонаступнику стягувача.

Стаття 368 ЦПК України 2004 року не містить обмеження щодо конкретного строку видачі виконавчого листа позивачу (стягувачу) після набрання рішенням чинності.

За змістом статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист має право за заявою стягувача видати його дублікат. Можливість судового розгляду заяви стягувача про видачу виконавчого листа на виконання рішення суду (вперше), положення цивільного процесуального закону не передбачали.

Зважаючи на обгрунтованість висновків судів попередніх інстанцій щодо заміни стягувача на ТОВ «Кей-Колект», заявник не позбавлений можливості у позасудовому порядку звернутися до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення суду від 15 червня 2012 року, як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк».

Виконавчий лист видається на підставі рішення суду та повинен відповідати його резолютивній частині, а тому вимоги ТОВ «Кей-Колект» про видачу виконавчого листа із зазначенням його як стягувача, є необгрунтованими.

Суди попередніх інстанцій наведеного не урахували, допустили неправильне застосування положень ЦПК України 2004 року, а відтак оскаржувані судові рішення в цій частині не можуть вважатися законними та обгрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частинами першою та третьою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року та постанови Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року в частині вирішення вимог заяви ТОВ «Кей-Колект» про видачу виконавчого листа, з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у їх задоволенні.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини першої вказаної статті).

З огляду на висновок Верховного Суду по суті вирішення касаційної скарги судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв'язку зі зверненням її з апеляційною та касаційною скаргами у розмірі 320,00 грн та 485,00 грн відповідно, покладаються на ТОВ «Кей-Колект».

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2018 року, скасувати в частині вирішення вимог Товариства з обмеженою відповідальність «Кей-Колект» про видачу виконавчого листа, та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальність

«Кей-Колект» про видачу виконавчого листа відмовити.

В іншій частині ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 06 березня

2018 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Кей-Колект» на користь ОСОБА_1 805,00 грн на відшкодування судових витрат.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г.І. Усик