Справа № 541/1945/19
Провадження №2/541/1004/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

10 жовтня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :
30.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 2014 року народження. Відповідач надавав допомогу на утримання дитини, але не систематично, що стало підставою для звернення з позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 2014 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Дав свою згоду на сплату аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу).

Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

Ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Зазначений обов`язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що відповідач може сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини від свого заробітку і це буде відповідати як інтересам дитини так і не призведе до порушення прав відповідача на особисте матеріальне забезпечення.

Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 77, 78, 81, 265, 268 ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182 СК України, суд, -
в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мала Круча, Пирятинського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2019 року і до повноліття сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко