Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6902/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 43 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 296/6902/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» про визнання дій неправомірними та скасування доручення про припинення газоспоживання

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Бондарчук В.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив визнати неправомірними дії відповідача в частині прийняття доручення від 21 серпня 2017 року та від 17 жовтня 2017 року до ПАТ «Житомиргаз» про припинення газоспоживання (припинення газопостачання) та визначення недостовірності заборгованості з 30.06.2017 року та скасувати доручення від 21.08.2017 року та від 17.10.2017 року ТОВ «Житомиргаз збут» до ПАТ «Житомиргаз» про припинення газоспоживання (припинення газопостачання)

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.11.2012 року є інвалідом 3-ї групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для інвалідів війни, зокрема 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами. Оскільки прийняті відповідачем рішення суперечать нормам закону, яким йому надано пільги, просив задовольнити позов.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2019 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії ТОВ «Житомиргаз збут» в частині прийняття доручення від 21.08.2017 року та від 17.10.2017 року до ПАТ «Житомиргаз» про припинення ОСОБА_1 газоспоживання (припинення газопостачання) та визначення недостовірної заборгованості з 30.06.2017 року.

Скасовано доручення від 21.08.2017 року та від 17.10.2017 року до ТОВ «Житомиргаз збут» до ПАТ «Житомиргаз» про припинення ОСОБА_1 газоспоживання (припинення газопостачання).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування скарги зазначає, що позивачу газопостачання до його помешкання припинено не було, а тому вважає, що на момент звернення із даним позовом до суду предмет спору був відсутній, оскільки права позивача порушені не були.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що 13.07.2017 він звертався до відповідача з приводу пільг та компенсацій, проте йому безпідставно нараховують заборгованість за спожитий газ. Вказує, що відповідач безпідставно стверджує, що у нього (позивача) вилучено посвідчення інваліда війни 3 групи, що не відповідає дійсності, оскільки таке посвідчення знаходиться у нього і його наявність перевірена судами. ТОВ «Житомиргаз збут» не взяло до уваги, що посвідчення інваліда війни не скасовано у законний спосіб, не визнано недійсним та не вилучено, а тому є підтвердженням отримання пільг та компенсацій.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Краснощок Н.М. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Позивач ОСОБА_1 проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Правовідносини між споживачем та постачальником газу врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Правилами безпеки систем газопостачання України, що затверджені наказом Міністерства вугільної енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285.

Державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з газопостачання здійснюється на підставі Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, яким визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2496, передбачено, що постачальник має право ініціювання процедури припинення (обмеження) постачання природного газу споживачу згідно з умовами договору на постачання природного газу та відповідно до вимог цих Правил.

За приписами п.п.2,3 розділу ІІІ Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг природного газу, який йому постачає ПАТ «Житомиргаз», з 01.07.2015 року користувався пільгою по оплаті спожитого природного газу у розмірі 100% як інвалід війни 3 групи.

За даними відповідача, скасування Управлінням соціального захисту населення пільги позивачу, що становила 100% як інваліду війни 3 групи та застосування у період з 01.07.2015 по 31.05.2017 у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 50% пільги як ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, станом на 30.06.2017 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 4694,50грн.

30.06.2017 відповідач повідомив позивача про наявність накопиченої простроченої заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 4694,50грн. з вимогою сплатити борг не пізніше 10 календарних днів з метою уникнення припинення газопостачання.

21.08.2017 відповідач ТОВ «Житомиргаз збут» надав доручення ПАТ «Житомиргаз» припинити газопостачання побутовому споживачу ОСОБА_1 у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю за спожитий природний газ на 30.06.2017 в розмірі 4694,5грн.

17.10.2017 відповідач надав аналогічне доручення ПАТ «Житомиргаз» на припинення газопостачання споживачу газу ОСОБА_1 у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю за спожитий природний газ на 31.08.2017 в розмірі 4816,28грн.

Відповідач пов`язував направлення доручень про припинення газопостачання з листом, отриманим ним від Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира, про те, що ОСОБА_1 позбавлено статусу інваліда війни 3 групи у зв`язку з чим необхідно привести у відповідність нарахування йому пільг з моменту видачі посвідчення, тобто з 19.11.2012.

На підтвердження своїх заперечень щодо доводів позивача відповідач надав листи Управління соціального захисту населення Корольовського району від 30.09.2019 №2733/02-01 та від 08.10.2019 №2832/02-01 зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в базі ЄДАРП (Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги) як пенсіонер за віком, ветеран праці, особа з інвалідністю 3 групи та особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії. Також вказано, що як особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи ОСОБА_1 в базі ЄДАРП не значиться, відповідно такими пільгами не користується.

Відповідно до п. 1 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117, Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України .

Згідно абз. 1 п. 5 Положення для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Управлінням соцзахисту населення також повідомлено, що за результатами службового розслідування було встановлено безпідставність надання ОСОБА_1 статусу інваліда війни.

Рішенням тимчасової комісії щодо перевірки законності встановлення статусу та видачі посвідчень інвалідам війни за період з 01.01.2005 по 31.03.2013 управлінням соцзахисту населення Корольовської районної ради м. Житомира ОСОБА_1 було позбавлено статусу інваліда війни 3 групи та прийнято рішення щодо вилучення у нього відповідного посвідчення (ААВ №006110 від 19.11.2012), яке зафіксоване у протоколі від 20.06.2017 №1. Підставою для прийняття такого рішення була відсутність у спостережній справі ОСОБА_1 документів про залучення його до складу зведеного мобільного загону Цивільної оборони.

Позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни 3 групи підтверджено Протоколом засідання тимчасової комісії від 20 червня 2017 року.

В свою чергу позивач на підтвердження своїх позовних вимог вказує, що він має посвідчення інваліда війни 3 групи серії ААВ НОМЕР_2 від 19.11.2012, яке не вилучено компетентним органом, а отже він законно повинен користуватись пільгами встановленими для інвалідів війни.

Окрім того, позивач посилається на лист Міністерства соціальної політики від 13.11.2017 року №83/0-168/17/401, направленим на його адресу, у якому зазначено, що підставами, за якими особа втрачає право на статус інваліда війни, можуть бути: скоєння злочину, передбаченого ст. 358 Кримінального кодексу України; у разі непродовження медико-соціальною експертною комісією терміну інвалідності; зміна медико-соціальною експертною комісією причини настання інвалідності; подання особою заяви про позбавлення її статуту інваліда війни (а.с. 56).

З огляду на наведене можна зробити висновок, що існує спір щодо наявності чи відсутності у позивача статусу інваліда війни та звідси наявності чи відсутності права на пільги відповідно до цього статусу.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував дії суб`єкта владних повноважень - Управління праці та соціального захисту населення щодо позбавлення його статусу інваліда війни та вилучення у нього посвідчення інваліда війни 3 групи серії ААВ № НОМЕР_2 від 19.11.2012 року.

Отже, оскільки рішення Управління соціального захисту населення про позбавлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни та пільг не скасовано та є чинним, тому воно повинно враховуватись іншими органами.

Суд позбавлений права оцінювати і досліджувати рішення суб`єкта владних повноважень у зазначеній цивільній справі, оскільки відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог.

Таким чином суд бере до уваги ту обставину, що позивача позбавлено статусу інваліда війни, його не внесено до бази ЄДАРП як такого, а тому він не може споживати природній газ за пільгами встановленими для інвалідів війни.

Окрім того захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскарженню підлягають акти у формі рішень або безпосередньо дії, наслідком яких є порушення прав позивача. Вимога, що міститься у дорученні про припинення газопостачання від 21.08.2017 та від 17.10.2017 не може вважатись актом у формі рішення відповідача, оскільки не свідчить про обов`язкове відключення постачальником споживача від газопостачання, що випливає зі змісту п.15 Правил постачання природного газу. Вчинення відповідачем дій щодо надіслання доручення ще не свідчить про порушення прав позивача, а настання негативних наслідків, а відтак, порушення прав позивача буде мати місце за умови здійснення припинення постачання природного газу.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача є передчасними.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз збут» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 21 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.10.2019.

Головуючий Судді