Справа № 464/1531/18 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/625/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача Гнатишака ОСОБА_1 .В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі-ПАТ КБ) «Приватбанк», в подальшому перейменоване на акціонерне товариство комерційний банк (далі-АТ КБ) «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , як із спадкоємців ОСОБА_4 позичальника за кредитним договором №б/н від 24.03.2011 року, заборгованість за цим кредитним договором, яка на дату смерті позичальника 19.10.2012 року становила 7432 грн. 45 коп., з яких: 4000 грн. заборгованість за кредитом та 3432 грн. 45 коп. заборгованість по процентам.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що, дізнавшись про смерть позичальника ОСОБА_4 , 08.05.2017 року банк направив до Шостої Львівської державної нотаріальної контори претензію з пред`явленням вимоги до спадкоємців позичальника про необхідність погасити існуючу заборгованість за вказаним кредитним договором, однак, нотаріальна контора повідомила, що спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Позивач зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є спадкоємцями позичальника, які прийняли спадщину після смерті свого батька, оскільки на момент його смерті були зареєстровані та постійно проживали за адресою постійного місця проживання свого батька спадкодавця ОСОБА_4 , і заяви про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття не подавали, а тому, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк», просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи боржника, за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні.

Звертає увагу, що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_4 , оскільки постійно проживали разом з ним, заяви про відмову від спадщини не подавали, тому вважаються такими, що прийняли спадщину, і повинні відповідати за зобов`язаннями свого батька в порядку ст.ст.1281,1282 ЦК України, незалежно від оформлення ними своїх спадкових прав.

Посилається на те, що відповідно до ст.1296 ЦК України, отримання свідоцтва про право на спадщину є правом, а не обов`язком спадкоємця, а відтак, його відсутність у спадкоємця не може бути підставою для відмови у вказаному позові.

В судове засідання апеляційного суду відповідачі не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені під розписку (а.с.130), клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статтей 1218, 1219 ЦК України, зобов`язання боржника за кредитним договором не є такими, що нерозривно пов`язане з його особою, а тому входить до складу спадщини, яка залишилась після його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги (ч.3 ст.1281 ЦК).

Наслідки пропущення цього строку кредитором передбачені частиною четвертою статті 1281 ЦК України, а саме: кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Судом встановлено, що 24.03.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №б/н (а.с.5), відповідно до якого ОСОБА_4 надано кредит в сумі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с.37, 127).

Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.30-31), заборгованість за вказаним кредитним договором становить 7432 грн. 45 коп., з яких: 4000 грн. заборгованість за кредитом 4000 грн., 3432 грн. 45 коп. заборгованість за процентами.

08.05.2017 року позивач надіслав до Шостої Львівської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців ОСОБА_4 з повідомленням про існуючу заборгованість за вказаним вище кредитним договором, у відповідь на яку нотаріальна контора повідомила про відсутність заяв спадкоємців ОСОБА_4 про прийняття спадщини після його смерті та про заведення спадкової справи 23.06.2016 року на підставі претензії позивача (а.с.38-42).

В подальшому, 29.10.2017 року позивач надіслав лист-претензію безпосередньо відповідачам про необхідність сплати існуючої заборгованості за кредитним договором (а.с.43-47).

З матеріалів справи встановлено, що зареєстрованим місцем проживання боржника ОСОБА_4 та відповідачів на день його смерті було: АДРЕСА_1 (а.с.32-36, 57-58).

Однак, відповідачі подали апеляційному суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформований станом на 19.06.2014 року (а.с.126), відповідно до якого квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та їхній матері, колишній дружині ОСОБА_4 , шлюб з якою було розірвано 07.10.1998 року (а.с.125), - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.02.2014 року Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Отже, квартира, в якій був зареєстрований боржник ОСОБА_4 , не належала йому на праві власності на момент його смерті.

Таким чином, сам по собі факт прийняття спадщини відповідачами відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, не може бути безумовною підставою для задоволення вимоги позивача, як кредитора спадкодавця-боржника, про погашення ними заборгованості за кредитним договором, яку мав спадкодавець, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції, позивачем не доведено наявності у боржника на праві власності будь-якого нерухомого та/або рухомого майна, в той час, як відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора лише в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи те, що згідно з наказом голови Львівського апеляційного суду від 11.09.2019 року, суддя-доповідач Бойко С.М. з 6 жовтня по 11 жовтня 2019 року перебувала у відрядженні в м.Києві, тому повний текст постанови складений 18.10.2019 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.