Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 521/12178/16-ц

провадження № 61-24561св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» про визнання дій водопостачальника незаконними та зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

13 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами в котрих зазначав, що з лютого 2012 року на його адресу стали приходити повідомлення від відповідача про необхідність проведення повірки лічильника води,встановлених у його будинку АДРЕСА_1 у зв`язку з закінченням міжповірочного інтервалу. У повідомленнях зазначалось про проведення комплексу робіт пов`язаних з демонтажем,транспортуванням, періодичною повіркою та монтажем приладів обліку води він повинен виконати за власний рахунок.

З 1 березня 2016 року відповідач припинив враховувати показники лічильника та почав нараховувати кошти за послуги водопостачання за нормами споживання з урахуванням площі поливу.

Позивач вважав, що вимоги відповідача щодо здійснення повірки за його рахунок нарахування вартості послуг водопостачання відповідно до норм споживання з урахуванням площі поливу порушують його право споживача просив визнати їх неправомірними та зобов`язати ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» провести за власний рахунок повірку водяного лічильника позивача та перерахувати вартість наданих послуг із водопостачання, починаючи з 2016 року на підставі показів водяного лічильника.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» про визнання дій водопостачальника незаконними та зобов`язати виконати певні дії - задоволено частково. Визнано незаконними вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю |Інфокс» філія «Інфоксводоканал» щодо зобов`язання ОСОБА_1 здійснити повірку водолічильника за власний рахунок. Зобов`язано ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» провести за власний рахунок повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) водолічильника, що знаходиться в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 та стягнуто судові витрати. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Визнаючи незаконними вимоги ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» щодо зобов`язання здійснити повірку за власний рахунок та зобов`язання підприємства здійснити повірку за власний рахунок водо лічильника за місцем проживання позивача, районний суд виходив з того, що з 1 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок суб`єктів господарювання.

Відмовляючи в нарахуванні вартості наданих послуг з лютого 2016 року за показниками водо лічильника, районний суд виходив з того, що він не проходив передбачену законодавством повірку, застосування котрого заборонено законом, а тому не можна вважати, що його покази є правильними.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року в апеляційній скарзі ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року в частині відмови в позовних вимогах ОСОБА_1 скасовано з ухваленням в цій частині нового рішення. Визнано незаконними дії ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» по нарахуванню вартості послуг водопостачання,починаючи з лютого 2016 року, відповідно до норм споживання з урахуванням площі поливу. Зобов`язано ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» перерахувати вартість наданих послуг із водопостачання,починаючи з лютого 2016 року відповідно показників водяного лічильника ОСОБА_1 В решті рішення залишити без змін. Стягнуто з ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірів 2 425, 28 грн за подачу апеляційної скарги.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відмови нарахувати вартость наданих послуг з лютого 2016 року за показниками водолічильника, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів, а відповідач не довів, що лічильник позивача надає недостовірну інформацію щодо розміру використання ним води, а тому районний суд зробив хибний висновок, що показники лічильника позивача є неточними і їх використання заборонено, за відсутності прямої норми передбаченої Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема скаржник посилається на те, що згідно п. 3.4.7; 3.4.13 договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфокс» в особі в.о. начальника служби Дзезик Н. П. про послуги водопостачання та водовідведення, позивач взяв на себе зобов`язання експлуатувати та утримувати у належному стані водолічильник та здійснювати їх періодичну повірку а тому витрати за періодичну повірку покладаються на споживача, а з 1 січня 2016 року така повірка проводиться за рахунок тарифів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 ., який обладнаний лічильником холодної води.

28 березня 2012 року сторони підписали договір про послуги водовідведення.

17 лютого 2012 року ОСОБА_1 отримав повідомлення про необхідність за власний рахунок провести повірку приладів обліку води у зв`язку із закінченням міжповірочного інтервалу.

6 березня 2012 року ОСОБА_1 надіслав на адресу відповідача лист, в якому просив виконати роботи з повірки лічильника самостійно,посилаючись на те, що саме він є виробником і виконавцем послуг,отримує кошти від населення за надані ним послуги з водопостачання та на нього покладено обов`язок за власний рахунок виконати повірку вимірювальних приладів.

Відповідач відмовився виконувати повірку лічильника за рахунок підприємства та в подальшому неодноразово направляло листи - попередження про повірку за рахунок споживача та попередив, що нарахування за споживання води буде здійснюватись за нормою використання з нарахуванням заборгованості.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 28 Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результатами вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому я демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час повідомлення позивача про сплив строку повірки його приладу обліку і нарахування їй за послуги з водопостачання за нормами споживання) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час вирішення справи судами) відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630).

Пунктами 9, 30, 32 Правил № 630 передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов`язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов`язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

З урахуванням вказаного, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, виконавцем яких є ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», тому саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку води, встановленого у будинку позивача, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки стосується правових взаємовідносин ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 березня2019 року у справі № 229/1539/17 (касаційне провадження № 61-27909сво18).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку що у спірний період, проведення періодичної повірки, обслуговування засобів обліку води у тому числі їх демонтаж, транспортування та повинен здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2016 року, рішення Апеляційного суду Одеської області від 9 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров