ПОСТАНОВА

іменем України

20 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7722/17

провадження № 22-ц/4809/510/19

Кропивницький апеляційний суд в складі:колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Чельник О.І.(головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участі секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - Державний кадастровий реєстратор Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області Тріщенко Юлія Михайлівна, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Відділ у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу заапеляційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області Тріщенко Юлії Михайлівни, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Управління Державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора та скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку,визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з гоподарсько-побутовими будівлями та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області Тріщенко Юлії Михайлівни, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора, скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку,визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з гоподарсько-побутовими будівлями та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позову вказала, що її сину - ОСОБА_10 належало домоволодіння та земельна ділянка по АДРЕСА_1 на праві приватної власності, яке він отримав у спадок від баби та батька у 2012 році на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, якій було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

21 червня 2012 року її син ОСОБА_10 продав один із житлових будинків, який знаходився на успадкованій ним земельній ділянці, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Відповідно частки домоволодіння, яке належало їм на праві спільної часткової власності, складалися із 13/50 частин, що належали подружжю ОСОБА_14, та 37/50, що належали її синові.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить вказане домоволодіння та земельна ділянка по АДРЕСА_1. При поданні заяви про прийняття спадщини 16 лютого 2015 року після смерті сина позивачу стало відомо, що вступити у спадщину на підставі наявних у неї документів вона не може, оскільки відповідно до наявних даних в реєстрі земельна ділянка, належна спадкодавцеві, була розділена та має два інших кадастрових номера, ніж той, що зазначений у правовстановлюючих документах спадкодавця, оскільки подружжя ОСОБА_6 самовільно та без узгодження із її сином, звернулись за замовленням технічної документації на земельну ділянку, після чого, отримавши документацію із неправильними даними про належність землі, подали її до кадастрового державного реєстратора. При цьому, земельна ділянка, яка в результаті незаконного розподілу перейшла до ОСОБА_6, із 13/50 частин збільшилась майже до 1/2 частини земельної ділянки.

Вказала, що 12 липня 2016 року вона вимушена була звернутись із заявою про вчинення злочину подружжям ОСОБА_6, державним кадастровим реєстратором Тріщенко Юлією Михайлівною, за якою було розпочате кримінальне провадження №0008682.

У подальшому, 26 липня 2016 року подружжя ОСОБА_6 на підставі неправомірно оформлених документів здійснили відчуження будинку та земельної ділянки в розмірі 493 кв. м ОСОБА_8 при тому, що у її сина вони придбали домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці розміром 308 кв. м.

Посилалась на те, що дії державного кадастрового реєстратора були вчинені без згоди одного із співвласників домоволодіння та земельної ділянки при тому, що її розподіл відповідними державними органами не міг бути проведеним у відповідності до чинного на той час порядку державної реєстрації земельних ділянок.

На підставі викладених обставин просила суд:

- визнати протиправним рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області про державну реєстрацію прав на нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером № НОМЕР_2, площею 0,0493 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 (номер рішення 8120980 від 20 листопада 2013 року 09:59:14), та на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,0692 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та внесенню записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

- скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 ( номер рішення 8120980 від 20 листопада 2013 року 09:59:14), площею 0,0493 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, та право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,0692 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 13085203 від 20 листопада 2013 року, видане на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0493 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенко Віталієм Володимировичем;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області Тріщенко Юлії Михайлівни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0493 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1 (номер рішення 8120980 від 20 листопада 2013 року 09:59:14), та на земельну ділянку площею 0,0692 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та внесення записів за даними рішеннями до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (номер рішення 8120980 від 20 листопада 2013 року 09:59:14), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 та право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,0692 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 13085203 від 20 листопада 2013 року, видане на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0,0493 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенко Віталієм Володимировичем.

У задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2, відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що державним кадастровим реєстратором Тріщенко Ю.М. було протиправно зареєстровано право власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на земельну ділянку розміром 493 кв. м, оскільки за договором купівлі-продажу від 21 червня 2012 року ОСОБА_10 відчужив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише 13/50 частин належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, яка розташована в м. Кропивницькому, що становить 308 кв. м (1184,60 кв. м х 13/50 часток), а іншу частину земельної ділянки, яка перейшла до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та складає 185 кв. м (493 кв.м. - 308 кв.м.), ОСОБА_10 жодним чином їм не відчужував та не відмовлявся від неї.

Відмовляючи у решті позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що за договором купівлі - продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року право власності на земельну ділянку площею 0,0493 га (кадастровий номер № НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, за цим договором не відчужувалось та не було предметом зазначеного договору, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним у частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га,кадастровий номер № НОМЕР_2.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2, та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення вказаної вимоги. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що купівля продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями право власності на земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, за цим договором не відчужувалось та не було предметом зазначеного договору, оскільки відповідно до вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, він розташований на земельній ділянці площею 0,0493 га, кадастровий номер № НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.112-114).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що він набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2 з дотриманням визначених у статті 657 ЦК України вимог за оплатним договором, а тому є добросовісним набувачем. Вказав, що добросовісним вважається набувач, який не знав і не міг знати, що набуває майно в особи, яка не має право його віджувати, а стаття 388 ЦК України встановлює порядок та умови витребування майна від добросовісного набувача. Крім того, посилався на те, що суд самостійно перерахував частку в спільній частковій власності, перевівши її у квадратні метри, не враховуючи те, що частка може рахуватись не тільки з площі, а і з вартості майна.

Представник Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надав відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, та ОСОБА_8, у яких просив вимоги апеляційних скарг вирішити на розсуд суду та ухвалити рішення в порядку ст. 263 ЦПК України. Зазначив, що Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області не є суб'єктом державної реєстрації з напрямку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (т.2 а.с.112-114, а.с.167-173).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_8 - залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_10 був власником земельної ділянки площею 1184,60 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та була передана спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Биковим С.Є. 01 червня 2012 року за реєстром №1-1358 (т.1, а.с. 15).

У червні 2012 року ОСОБА_10 звернувся до ОКП «Кіровоградське ООБТІ» із заявою про підготовку пакету документів та свідоцтва про право власності на житлові будинки по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.87).

Як убачається з висновку спеціаліста Обласного комунального підприємства «Кіровоградського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації» (далі по тексту - ОКП «КООБТІ») про можливість поділу об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у м. Кіровограді від 11 червня 2012 року, була наявна технічна можливість виділити земельну ділянку площею 492,7 кв. м з житловим будинком літ. Б,б,б1, сараями літ. Е,Ж, убиральнею літ. И, питною колонкою +, огорожею N1, N2 з присвоєнням окремої адреси - АДРЕСА_1-а, у м. Кіровограді з обов'язковою організацією в'їзду/виїзду, для забезпечення можливого сполучення з транспортними магістралями загально міського сполучення (т.1, а.с. 90-93).

21 червня 2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець передав у власність, а покупці прийняли у спільну часткову власність (у рівних частках кожний) 13/50 часток у праві власності на домоволодіння з господарсько-побутовими будівлями, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., реєстровий номер 3559 (т.1, а.с. 97-99).

Крім того, 21 червня 2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_7, ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець передав покупцям у спільну часткову власність (в рівних частках кожному) 13/50 часток у праві власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С., реєстрований номер 3564 (т. 1, а.с. 8-13).

Відповідно до п. 1.2. договору, земельна ділянка, частка у праві власності на яку відчужується за договором, має такі характеристики: площа 1184,60 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (т. 1, а.с. 8).

Встановлено, що 21 червня 2012 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Панчишиною С.С. було посвідчено заяву ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідно до якої вони згодні з розподілом земельної ділянки та виділом в окрему адресу об'єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, вулиця Шахтарська, 35, згідно висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, виданого ОКП «КООБТІ» 11 червня 2012 року №53 (т.1, а.с. 96).

Судом першої інстанції були витребувані матеріали кримінального провадження № 0008682 від 12 липня 2016 року, у яких міститься витяг з державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-013 від 26 вересня 2013 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_10 від 26 вересня 2013 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0692 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Крім того, згідно з витягом з державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-013 від 26 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_7 від 26 вересня 2013 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Державна реєстрація вказаних земельних ділянок була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-Інформ» (далі по тексту - ТОВ «Гранд-Інформ»).

20 листопада 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенком Віталієм Володимировичем було зареєстровано право власності на нерухоме майно №13085203, а саме: на земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1, а.с.151).

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8120980 20 листопада 2013 року на підставі свідоцтва про право власності № 13085203, виданого 20 листопада 2013 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, зареєстровано право приватної спільної сумісної власності, номер запису про право власності 3453380, на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 (дата державної реєстрації земельної ділянки 26 вересня 2013 року), площею 0,0493 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1-а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 13086572 від 20 листопада 2013 року (т.1 а.с.152).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (т.2.а.с.5).

Як убачається з копії спадкової справи №79/2015, заведеної Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №2, 16 лютого 2015 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_10 звернулась його мати - ОСОБА_4 (т.2, а.с. 3-11).

ОСОБА_4 в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що при поданні заяви про прийняття спадщини 16 лютого 2015 року після смерті її сина ОСОБА_10 їй стало відомо, що прийняти спадщину на підставі наявних у неї документів вона не може, оскільки земельна ділянка в результаті незаконного розподілу перейшла до відповідачів та із 13/50 частин збільшилась майже до 1/2 частини земельної ділянки.

Судом першої інстанції встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок кадастровий № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1-а, м. Кропивницький, площею 0,0493 га та № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0692 га була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої ТОВ «Гранд-Інформ» (т.1, а.с. 100-145).

Встановлено, що у зазначених матеріалах виготовленої документації міститься надрукована заява від імені ОСОБА_10, як власника земельної ділянки щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості) загальною площею 0,0692 га із земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі Кіровоградської міської ради, однак зазначена заява ОСОБА_10 не підписана, а також відсутня дата звернення (т.1, а.с. 107).

Відповідно до пояснювальної записки до технічної документації із землеустрою, земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1-а, загальною площею 0,0493 га у тому числі по угіддях 0,0493 га земель під житловою забудовою одно та двоповерховою для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) надається у спільну часткову власність (13/50 частка) громадянам ОСОБА_7 та ОСОБА_6 із земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі Кіровоградської міської ради, що не відповідає дійсності (т.1, а.с. 103-104).

Як убачається з матеріалів витребуваного кримінального провадження №0008682, 12 липня 2016 року до чергової частини Кіровоградського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 21 червня 2016 року невідома особа перебуваючи в м. Кіровограді, шахрайським шляхом заволоділа частиною її території, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Також, в матеріалах кримінального провадження №0008682 міститься поземельна книга спірної земельної ділянки, в якій наявна друкована заява від 26 вересня 2013 року від імені ОСОБА_10 до державного кадастрового реєстратора Тріщенко Ю.О., проте вказана заява ним не підписана.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження №000868 від 12 липня 2016 року, розпочате за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України міститься заява ОСОБА_10 від 23 квітня 2013 року на ім'я начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, в якій він просить не реєструвати право власності на земельну ділянку площею 495 кв. м, однак заява має виправлення, встановити її зміст не є можливим, тому суд першої інстанції вірно не прийняв вказану заяву як належний та допустимий доказ.

Відповідно до договорів купівлі-продажу від 21 червня 2012 року ОСОБА_10 відчужив ОСОБА_7 та ОСОБА_6 13/50 частин належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, яка розташована в м. Кіровограді, що становить 308 кв. м (1184,60 кв. м х 13/50 часток), а державним кадастровим реєстратором Тріщенко Ю.М. було зареєстровано право власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на 493 кв. м.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким колегія суддів погоджується, що іншу частину земельної ділянки, яка перейшла до ОСОБА_7 та ОСОБА_6, та складає 185 кв. м (493 кв. м - 308 кв. м), ОСОБА_10 жодним чином їм не відчужував та не відмовлявся від неї.

У подальшому, 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, згідно з умовами якого останній придбав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 35-а, що знаходиться в м. Кіровограді, по вулиці Шахтарська. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., реєстровий № 1914 (т. 1 а.с. 17-19).

За даними документу, що посвідчує право власності, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу №13082885), наданого 20 листопада 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенком В.В., житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який відчужується за даним договором, Ббб1, загальною площею 43,85 кв. м, житловою площею 32,98 кв. м, має господарсько-побутові будівлі, що до нього прилягають: сарай Е, сарай Ж, убиральня И, питна колонка +, огорожа N1N2, розташований на земельній ділянці площею 0,0493 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 ( т.1 а.с.154, зворот).

Відповідно до пункту 2 вказаного договору житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями належить продавцям на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенком В.В. 20 листопада 2013 року, індексний номер 13082290, зареєстрованого 20 листопада 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенком В.В. за номером запису про право власності 3452603, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, індексний номер витягу 13082885 (т.1 а.с.17).

Судом також встановлено, що в матеріалах витребуваного кримінального провадження №0008682 міститься належним чином посвідчена копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, за умовами якого продавці передали у власність, а покупець прийняв у власність земельну ділянку розміром 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території АДРЕСА_2. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Договір посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П., реєстровий № 1915.

Вказана земельна ділянка належала продавцям - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Пилипенком В.В., державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області 20 листопада 2013 року, індексний номер 13085203, зареєстрованого 20 листопада 2013 року Пилипенком В.В., державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області за номером запису про право власності 3453380, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, індексний номер витягу 13086572, розмір якої є предметом спору між сторонами.

Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази та виходячи з характеру правовідносин, що склалися між сторонами апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За положеннями статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об'єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об'єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об'єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв'язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Відповідно до ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об'єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно зі ст. 9 вказаного Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна, що утворився у результаті поділу, виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, проводиться державним реєстратором органу державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на кожний новостворений об'єкт нерухомого майна. На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, державний реєстратор на кожний новостворений об'єкт відкриває відповідний розділ у Державному реєстрі прав, присвоює реєстраційний номер такому об'єкту та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства. Державний реєстратор переносить записи Державного реєстру прав про речові права та їх обтяження щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, до розділів Державного реєстру прав, відкритих на кожний з новостворених об'єктів нерухомого майна. Державний реєстратор після проведення державної реєстрації права власності на один із новостворених об'єктів нерухомого майна в разі відсутності державної реєстрації права власності на інший новостворений об'єкт нерухомого майна не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про державну реєстрацію прав надсилає власникові такого об'єкта письмове повідомлення про проведення державної реєстрації права власності на один з новостворених об'єктів, в якому рекомендує звернутися до органу державної реєстрації прав з метою проведення державної реєстрації права власності на інший новостворений об'єкт. Державний реєстратор приймає рішення про закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи, відкритих щодо об'єкта нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, після проведення державної реєстрації права власності щодо всіх новостворених об'єктів нерухомого майна, яке оформляє в одному примірнику. Державний реєстратор закриває розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, після долучення до реєстраційної справи відповідних документів. Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна, який поділяється, частка з якого виділяється, або щодо об'єктів нерухомого майна, які об'єднуються, заявникові не повертаються. Під час проведення державної реєстрації прав щодо об'єкта нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності, частка з якого виділяється, державний реєстратор під час оформлення свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, частку з якого було виділено, здійснює перерахунок часток у праві спільної часткової власності на такий об'єкт.

Суд першої інстанції врахував вказані положення законодавства та дійшов правильного висновку про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (номер рішення 8120980 від 20 листопада 2013 року 09:59:14), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 та право власності ОСОБА_10 на земельну ділянку площею 0,0692 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13085203 від 20 листопада 2013 року, видане на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області Пилипенко В.В., оскільки встановив, що згоди на перерозподіл спірної земельної ділянки ОСОБА_10 у встановленому законодавством порядку не надавав.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га (кадастровий номер № НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, оскільки вказаним договором право власності на земельну ділянку площею 0,0493 га (кадастровий номер № НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2, не відчужувалось та не було предметом зазначеного договору (т. 1 а.с. 17-19).

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як убачається з матеріалів справи спір, що виник між сторонами, стосується земельної ділянки розміром 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка є предметом договору купівлі-продажу від 26 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а не житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого на зазначеній земельній ділянці. Спір стосовно житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями між сторонами відсутній та не є предметом даного позову.

Натомість встановлено, що між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом з договором купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями 26 липня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,0493 га, кадастровий номер якої НОМЕР_2, про наявність якого відповідач ОСОБА_8 не заперечує та вказує про це у своїй апеляційній скарзі. Належним чином посвідчена копія цього договору міститься у витребуваних судом першої інстанції матеріалах кримінального провадження №0008682 від 12 липня 2016 року.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем вимог про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 липня 2016 року не заявлено, а тому суд позбавлений можливості з власної ініціативи вийти за межі позовних вимог. А позивач не позбавлений права звернутися з позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 липня 2016 року.

При цьому на думку колегії суддів доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що не може залишатися правочин, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений між відповідачами 26 липня 2016 року, дійсним на підставі скасованих судом правоустановчих документів та їх скасованої державної реєстрації та про скасування рішення суду в цій частині є частково обґрунтованими, виходячи з такого.

Дійсно предметом спору є земельна ділянка, яка хоч і зазначена у договорі купівлі-продажу жилого будинку від 26 липня 2016 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а саме що будинок розташований на спірній земельній ділянці, але предметом цього договору є житловий будинок, відносно якого у сторін спір відсутній.

Проте оскільки судом першої інстанції скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,0493 га, та скасовано державну реєстрацію прав на вказану земельну ділянку, тому є підстави для визнання недійсним п.1 оспорюваного договору в частині зазначення площі земельної ділянки у розмірі 0,0493 га.

Підстав для визнання вказаного договору недійсним в цілому відсутні.

Враховуючи викладене апеляційній суд приходить до висновку про те, що докази та обставини, на які посилається ОСОБА_8 в скаргах були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині скасування рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та ухвалення відповідно до ст.376 ЦПК України нового рішення в цій частині про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4, а саме про визнання недійсним п.1 оспорюваного договору в частині зазначення площі земельної ділянки у розмірі 0,0493 га

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 листопада 2018 рокускасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладений 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

Позовні вимоги ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, в цій частині задовольнити.

Визнати недійсним пункт перший договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, укладеного 26 липня 2016 року між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в частині продажу земельної ділянки площею 0,0493 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_2.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: О.Л. Дуковський

О.А. Письменний