У Х В А Л А

25 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1, про заміну виду забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

21.03.2019 року ОСОБА_1 Олексійовичзвернувся до суду із клопотанням про зміну виду забезпечення його позову, який було вжито ухвалою від 05.06.2018 року, шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, а саме: заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, міна, розпорядження) нерухомого майна: будинком, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:018:0006), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1а; земельною ділянкою площею 0,1930 га(кадастровий номер :01:018:0007), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 2,4546 га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району.

В обґрунтування даного клопотання зазначає, що він отримав відповідь на запит з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.02.2019 року, що 08.06.2018 року, тобто через три дні після ухвалення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвали від 05.06.2018 року, про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики, остання здійснила розпорядження земельною ділянкою площею 2,4546га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району шляхом передачі права користування вказаною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) приватному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма «Світанок»».Таким чином, він вважає, що відповідач порушила свої зобов'язання, покладені на неї ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2018 року про вжиття заходів забезпечення позову, а тому виникла необхідність в заміні виду забезпечення позову. Тобто, вищенаведене є доказом того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна, яке перебуває у власності відповідача ОСОБА_2, оскільки може бути відчужено нею на користь будь-якої інших осіб, може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Підстав щодо зустрічного забезпечення в порядку п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не вбачає.У звязку з цим, просив змінити вид забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики та накласти арешт на будинок, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер - :01:018:0006), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, будинок № 1-а, земельну ділянка площею 0,1930 га (кадастровий номер - :01:018:0007), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, будинок № 1, земельну ділянку площею 2,4738 га (кадастровий номер - :02:001:0011), що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Глушки, Глушківська с/рада, земельну ділянку площею 2,4546 га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району, Київської області.

Встановлено, що ухвалою від 12.01.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі, ухвалою від 24.05.2018 року було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі, та станом на 25.03.2019 року справа перебуває в Київському науково дослідному інституті судових експертиз.

Ухвалою від 05.06.2018 року було вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики, шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, а саме: заборонено відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження (продаж, дарування, міна, розпорядження) нерухомого майна: будинком, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 0,2500 га (кадастровий номер :01:018:0006), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1а; земельною ділянкою площею 0,1930 га(кадастровий номер :01:018:0007), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельною ділянкою площею 2,4546 га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району.

При вирішенні питання щодо зміни виду забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1, 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви, предметом спору по даній цивільній справі є стягнення суми заборгованості за договором позики від 30.06.2013 року та додатком до договору позики від 23.06.2014 року з ОСОБА_2 сумі 420 000 гривень. Враховуючи ціну позову 420 000 гривень, заявник просить змінити вид забезпечення позову та накласти арешт на будинок, який розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, 1; земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер - :01:018:0006), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, будинок № 1-а, земельну ділянка площею 0,1930 га (кадастровий номер - :01:018:0007), що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Лосятин, вул. Набережна, будинок № 1, земельну ділянку площею 2,4738 га (кадастровий номер - :02:001:0011), що розташована за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Глушки, Глушківська с/рада, земельну ділянку площею 2,4546 га(кадастровий номер :06:009:0118), що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району, Київської області та перебуває у власності ОСОБА_2, що підтверджується копією договорів купівлі-продажу земельної ділянки, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2014 року та копією запит про реєстрацію права власності від 27.05.2014 року.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Однак, в клопотанні про заміну виду забезпечення позову, позивачем не обґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність та доцільність проведення заміни вжитих ухвалою суду від 05.06.2018 року заходів забезпечення позову, а також матеріали додані до клопотання не містять відомостей стосовно ринкової вартості вказаного нерухомого майна, не наведено доводів щодо недостатності забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18).

Крім того, як вбачається з відповіді на запит Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 06.02.2019 року, 21.05.2014 року було зареєстровано право оренди землі Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»» щодо земельної ділянки площею 2,4546 га (кадастровий номер :06:009:0118) для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що розташована на території Лосятинської сільської ради Васильківського району, тобто з 2014 року дана земельна ділянка перебувала у користуванні та володінні Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Світанок»», засноване на договорі оренди, необхідною йому для ведення підприємницької та інших видів діяльності.

Слід зазначити, що емфітевзис - це довгострокове, відчужуване та успадковуване речове право на чуже майно, яке полягає у наданні особі користування чужою земельною ділянкою, для сільськогосподарських потреб з метою отримання плодів та доходів від неї з обов'язком ефективно її використовувати відповідно до цільового призначення. Хоч яким би був строк емфітевтного землекористування, власник ділянки та його спадкоємці не позбавляються права власності на ділянку.

Враховуючи вищезазначене, суд не знаходить достатніх підстав для заміни одного заходу забезпечення позову іншим та вважає, що у задоволенні клопотання позивача, про заміну виду забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, про заміну виду забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 25.03.2019 року.

СуддяОСОБА_3