Провадження №22-ц/812/304/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 490/1009/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу

за заявою

ОСОБА_1

про скасування судового наказу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену суддею Чулуп О.С. 31 серпня 2018 року в приміщенні цього ж суду,

у с т а н о в и в:

12 лютого 2018 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ПАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулося до суду з заявою, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованость за спожиту теплову енергію у розмірі 11 076 грн. 40 коп., три відсотки річних - 345грн. 98 коп. та збитки від інфляції - 1398 грн. 66 коп.

На підставі даної заяви Центральним районним судом м. Миколаєва 6 квітня 2018 року видано судовий наказ, яким стягнуто зазначену заборгованість.

8 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування даного судового наказу.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що не укладала договір з ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» про надання їй послуг з постачання теплової енергії.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду з підстав її невідповідності ст. 170 ЦПК України, а саме - несплату судового збору за подачу заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2018 року та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Крім того, згідно з п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 не було надано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 4-2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на час оскарження судового наказу передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Установивши, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу неналежно оформлена, оскільки до заяви про скасування судового наказу не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу заявнику відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України.

Що ж до посилання ОСОБА_1 на положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу для звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу, то колегія суддів вважає, дані твердження помилковим, оскільки ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається заявник, передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору лише за їх позовами, що пов'язані з порушенням прав останніх.

Окрім того, спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон України підлягає застосуванню до вказаних правовідносин.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановленою з додержанням вимог процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України, є підставою для залишення ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2018 року без змін, а апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 381-382 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: Н.О.Шаманська

Судді: О.О.Данилова

В.В.Коломієць

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.