ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/7167/19

Номер провадження 22-ц/816/4888/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа Ковпаківський районний у м. Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Терещенка Вадима Володимировича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2019 року в складі судді Хитрова Б.В., ухвалене в м. Суми, повний текст якого складений 14 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , який у подальшому уточнила та мотивувала позовні вимоги тим, що з 11 серпня 2012 року по 08 вересня 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від подальших спільних взаємовідносин, що тривали з кінця лютого 2016 року по початок січня 2017 року, сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року по справі № 592/15951/18 ОСОБА_2 визнано батьком малолітнього ОСОБА_3 та стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час малолітній ОСОБА_4 не досяг 3-х років та за станом свого здоров`я є інвалідом підгрупи «А» оскільки має тяжку форму дитячого церебрального паралічу (ДЦП) у вигляді спастичного тетрапарезу (тетраплегія) зі стійкими руховими порушеннями V рівня за класифікацією GMFCS. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею, незалежно від її матеріального становища, починаючи з моменту подачі позову.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на користь ОСОБА_1 протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею, незалежно від її матеріального становища, починаючи з моменту подачі позову, тобто з 25 жовтня 2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Терещенко В.В., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що в матеріалах даної справи відсутні докази, що підтверджують висновок суду про наявність спільних взаємовідносин між сторонами, а також те, що сторони внаслідок цих взаємовідносин мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що місцевим судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, але в порушення вимог п. 1 ч. 4 ст. 265 ЦПК України, місцевий суд не послався на докази, на підставі яких встановив дані обставини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Терещенка В.В., позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони з 11 серпня 2012 року по 08 вересня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подальших спільних взаємовідносин, що тривали з кінця лютого 2016 року по початок січня 2017 року, сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25 жовтня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання батьківства та стягнення аліментів. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів на утримання дитини залишено в даному провадженні у справі за № 592/15951/18 (провадження № 2/592/1248/19). Матеріали справи за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення аліментів на утримання позивачки протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею виділено в самостійне провадження та передано до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ст. 33 ЦПК України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволено. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внесено зміни до актового запису, складеного Ковпаківським районним у місті Суми відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській № 382 від 28 березня 2017 року про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказавши: в графі «батько дитини»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України та зазначити прізвище, ім`я, по-батькові дитини: ОСОБА_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 25 жовтня 2018 року.

Також місцевим судом встановлено, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А», оскільки має тяжку форму дитячого церебрального паралічу (ДЦП) у вигляді спастичного тетрапарезу (тетраплегія) зі стійкими руховими порушеннями V рівня за класифікацією GMFCS.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, врахував матеріальне становище позивача ОСОБА_1 , матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , те, що він працевлаштований, має постійний дохід, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, потреби дитини з інвалідністю у медикаментозному лікуванні та постійному догляді, здійснення позивачкою опікування за дитиною, можливості батька дитини надавати на утримання матері дитини матеріальну допомогу, а тому визначив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі ? частини щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею, незалежно від її матеріального становища, починаючи з моменту подачі позову.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

За змістом ст. ст. 75, 80 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За рішенням суду кошти на утримання одному із подружжя присуджуються у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 2 статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що в матеріалах даної справи відсутні докази, що підтверджують висновок суду про наявність спільних взаємовідносин між сторонами у період з кінця лютого 2016 року до початку січня 2017 року, а також те, що сторони внаслідок цих взаємовідносин мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини були встановлені на підставі висновків судової молекулярно-генетичної експертизи, рішенням Ковпаківського районного сууд м. Суми від 10 травня 2019 року. Про наявність даного рішення відповідач обізнаний, так як брав участь у даній справі, знайомився з доказами, що були покладені в основу рішення, в тому числі з висновком молекулярно-генетичної експертизи. Дані обставини представником відповідача не були спростовані.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що місцевий суд не послався на докази, з приводу того, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, є безпідставними, оскільки місцевим судом було встановлено та матеріалами справи підтверджується, зокрема, довідкою ЛКК № 1846 те, що малолітній ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю підгрупи «А» оскільки має тяжку форму дитячого церебрального паралічу (ДЦП) у вигляді спастичного тетрапарезу (тетраплегія) зі стійкими руховими порушеннями V рівня за класифікацією GMFCS (а.с. 122).

Відсутність в рішенні суду посилання на ст. 91 СК України, про що зазначає апелянт, також не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки воно не потягло ухвалення незаконного рішення, а заявляючи позовні вимоги позивачка посилалася на положення ст. 88 СК України так і на положення ст. 91 СК України, саме такі позовні вимоги і були предметом судового розгляду за наслідками якого суд визнав їх в цілому обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування чи зміну оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Терещенка Вадима Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 серпня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

Т.А. Левченко