25 березня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Красновському В.І.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що вона є власницею житлового будинку літ «В», що складає 1/25 частини домоволодіння №47 за адресою: м.Херсон, вул.Фабрична. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №16374845. Позивач фактично проживає та зареєстрована у вказаному домоволодінні. Разом з ОСОБА_1 зареєстрований також її брат ОСОБА_3 Проте, відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2012 року. У звязку з викладеним, позивач просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: м.Херсон, вул.Фабрична, 47.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2018 року справу прийнято до розгляду та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача.
Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача, представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.08.2016 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/25 частину домоволодіння №47, яке знаходиться за адресою: м.Херсон, вул.Фабрична, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №16374845.
Згідно актового запису про шлюб №144, складеного 02.06.2017 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 02.06.2017 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Здибай».
Згідно акту від 11.06.2018 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає з 2012 року.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 підтвердила факт відсутності відповідача за місцем реєстрації по вул.Фабричній,47 у м.Херсоні з 2012 року без поважних на те причин.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_3 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: м.Херсон, вул.Фабрична, 47.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан