Справа № 462/7805/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1895/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Львів

Справа № 462/7805/18

Провадження № 22-ц/811/1895/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року в складі судді Палюх Н.М.

у справі

за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ ««Альфа-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскаржуваною ухвалою відкрито провадження у справі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

З ухвалою не погоджується, вважає ї незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що з 11.11.2018 року проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором оренди кімнати та відміткою у паспорті та підпадає під територіальну підсудність Франківського районного суду м.Львова.

Вважає, що дана справа з огляджу на вказані обставини не підсудна Залізничному районному суду м.Львова та повинна розглядатись Франківським районним судом м.Львова.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 рокускасувати.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження була подана 31.01.2019 року, однак у зв`язку з тим, що апелянт не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги, умов ухвали про залишення без руху від 25.02.2019 року, яку отримав 22.03.2019 року не виконав, тому апеляційна скарга була повернута ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року. (а.с. 40, 43, 44).

10.05.2019 року ОСОБА_1 подав повторно апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження від 28 грудня 2018 року, яка надійшла до Апеляційного суду 06 червня 2019 року.

10.06.2019 року ухвалою Львівського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року, однак в судові засідання ні апелянт, ні його представник не з`являлися.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відкриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що подана заява відповідає вимогам ст.ст. 175- 177 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 28 січня 2019 року.

Станом на момент відкриття провадження у справі, а саме 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 був зареєстрованим за адресою вказаною в позовній заяві, а саме АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями відділу АДР ГУ ДМС України у Львівській області. (а.с. 26)

З огляду на зазначене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку постановляючи ухвалу про відкриття провадження.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред`являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, на момент відкриття провадження у справі 28 грудня 2018 року відповідач був зареєстрованим по АДРЕСА_3 , що є територіальною підсудністю Залізничного районного суду м.Львова.

Доводи, щодо реєстрації по АДРЕСА_1 з 28.01.2019 року не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Оскільки, даний спір не відноситься до виключної підсудності передбаченої ст.. 30 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції відкрито провадження з дотриманням правил підсудності, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 28 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.10.2019 року.

Головуючий

Судді