Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 756/12806/14-ц

провадження № 61-31092св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у складі судді Луценко О. М. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року у складі суддів: Махлай Л. Д., Левенця Б. Б., Мазурик О. Ф.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № SAMDN5006 (вклад «Стандарт 12 мес., ЧП») від 20 грудня 2012 року, що виникла станом на 24 лютого 2015 року, а саме: заборгованість з видачі вкладу у сумі 1 182 532 грн 46 коп., проценти за період з 24 грудня 2013 року по 22 липня 2014 року у розмірі 28 915 грн 04 коп., 3 % річних у розмірі 21 407 грн 77 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що ОСОБА_3 при виконанні рішення отримає подвійну суму вкладу, оскільки на тимчасово окупованій території АРК АНО «ФЗВ» замінив ПАТ КБ «Приват Банк» за всіма зобов`язаннями, у тому числі за договорами банківського вкладу, що укладались на території АР Крим. Оголошення щодо прийняття заяв про відступлення права вимоги за договорами укладеними на території АР Крим АНО «ФЗВ» опубліковано у квітні 2014 року. 10 червня 2016 року на адресу ПАТ КБ «Приват Банк» надійшло заочне рішення Ленінського районного суду м. Севастополя Республіки Крим від 19 травня 2016 року, відповідно до якого стягнуто з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_4 суму коштів в розмірі 23 501 євро 13 євроцентів та позивачем отримано виплати від АНО «ФЗВ» за договором № SAMDN5006 за рахунок майна банку. На час ухвалення рішення у даній справі не було відомо про обставини переуступки прав (вимог) за договорами банківського вкладу № SAMDN5006 до АНО «ФЗВ», що є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у задоволенні заяви банку про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені банком обставини не є нововиявленими, а є новим доказом у справі.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що hішення Ленінського районного суду м. Севастополя Республіки Крим від 19 травня 2016 року ухвалене іменем Російської Федерації після ухвалення рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року, про перегляд якого просить заявник. А відтак, зазначена обставина не існувала на час ухвалення рішення. Представник банку зазначив про їх намір виконати рішення іноземного суду. Разом з тим питання визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, врегульовано розділом 8 ЦПК України. Готовність банку виконати рішення іноземного суду в добровільному порядку не є підставою для перегляду рішення у даній справі у зв'язку з нововиявленими обставинами. Позивач заперечує отримання ним компенсаційного вкладу у розмірі 700 тис. рублів від АНО «ФЗВ», а заявник не надав доказів про те, що таке отримання відбулося та що позивач отримав ці кошти до ухвалення рішення у даній справі. Посилання представника банку на те, що цей факт встановлений у рішенні Ленінського районного суду м. Севастополя Республіки Крим від 19 травня 2016 року, суд не може визнати обґрунтованими, оскільки у встановленому законом порядку не відбулося визнання цього рішення на території України, а тому цей факт не може бути визнаний преюдиційним. Крім того, у рішенні не вказано, що отримання компенсаційного вкладу відбулося до 26 лютого 2015 року (дата ухвалення рішення у цій справі). Доводи представника банку про те, що суд розглянув справу без огляду оригіналів договору та квитанцій, суд вважає безпідставними, оскільки дані питання вирішуються при перегляді справи у апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на окупованій території АРК орган країни-окупанта - Автономна Некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку здійснює виплати вкладникам ПАТ КБ «Приватбанк», договори якими були укладені з філією Кримське ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк». При цьому виплати здійснюються на підставі наданих вкладниками документів. Отже, рішення суду, щодо якого порушується питання про перегляд, призводить до можливості звернення позивача до АНО «ФЗВ» та отримання подвійної виплати коштів. На час розгляду справи Оболонським районним судом м. Києва, як стало відомо з заочного рішення Ленінського районного суду м. Севастополя, позивачем вже отримано від АНО «ФЗВ» виплату коштів за договором № 8АМІЖ5006 за рахунок майна банку. Обов`язковою умовою отримання компенсаційних виплат від АНО «ФЗВ» є переуступка вкладником прав (вимог) за договором. Таким чином, у позивача не було законних підстав для звернення до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про стягнення коштів за договором, право боржника за яким переуступлено АНО «ФЗВ». З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що станом на час ухвалення рішення Оболонським районним судом м. Києва відповідачу не було відомо про обставини переуступки прав (вимог) за договором банківського вкладу № 8АМБХ5006 від 20 грудня 2012 року АНО «ФЗВ», наявні підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПКУкраїни).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Заявник істотними для справи обставинами вважає можливість отримання позивачем від Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» грошових коштів відповідно до переуступки прав (вимоги) за договорами банківських вкладів та рішення Ленінського районного суду м. Севастополя Республіки Крим від 19 травня 2016 року.

В силу норм Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» починаючи з 20 лютого 2014 року місто Севастополь визначається як тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Враховуючи наведене, рішення, ухвалене іменем Російської Федерації Ленінським районним судом м. Севастополя, не має правових наслідків на території України, оскільки ухвалене з порушенням норм діючого законодавства України, та не становить підставу перегляду судового рішення, ухваленого іменем України.

Крім того, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності inter alia, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає у тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Доводи касаційної скарги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а окаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко