справа №619/1494/18
провадження №2/619/71/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.
при секретарі Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Харківська РД АТ «Страхова Група «ТАС» про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП, -
ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Харківська РД АТ «Страхова Група «ТАС» про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП.
В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.01.2018 року на перехресті просп. Науки з вул. Деревянко сталося ДТП, внаслідок якого автомобіль Ford Focus C-Max, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , зазнав значних ушкоджень у зв`язку із зіткненням з автомобілем «Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_2 під керівництвом водія ОСОБА_2
13.02.2018 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/619/18 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення. Винним, у скоєнні вищезгаданого ДТП було визнано водія ОСОБА_2 відповідно до висновку експертного дослідження від 12.01.2018 № 1-ВС/18.
Власником автомобіля Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого був водій ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 поніс витрати на експертні послуги, а саме: за проведення автотоварознавчого дослідження №309 у розмірі 2230,00 та за виконання автотехнічного дослідження № 1-ВС/18 у розмірі 695,36 грн.
Позивач вважає, що відповідачі, повинні відшкодувати йому витрати, які він мусив зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт.
Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивачеві довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що позивач тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий сімейний бюджет позивача довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у родині. У сім`ї є маленька дитина, яка теж була позбавлена звичного комфортного пересування.
Крім того, раніше дуже часто на вихідних позивач із сім`єю виїжджали з міста на відпочинок від тяжкого робочого тижня, а також відвідати родичів, але після вказаного ДТП змога на законний відпочинок зникла.
На тривалий час після ДТП позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений був відмовитись.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та у її відсутність, в заочному судовому засіданні, що суд вважає за можливе.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.
У судове засідання призначене на 03 травня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надав клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи.
У судове засідання призначене на 19 липня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надав заяву про відкладення розгляду справи для надання можливості надати постанову Харківського апеляційного суду по справі №638/619/18 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
У судове засідання призначене на 16 жовтня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у слідчих діях кримінального провадження.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі ухиляються від явки в суд, тому справу можливо розглянути за їх відсутності в заочному судовому засіданні.
Представник третьої особи Харківська РД АТ «Страхова Група «ТАС» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. До суду надав пояснення на позовну заяву, відповідно до яких вказав суду, що з матеріалів цивільної справи вбачається що, 03.01.2018 року в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «FORD FOCUS С-МАХ», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , та автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», державний номер НОМЕР_2 , що належить відповідачу ОСОБА_3 , під керуванням водія, відповідача, ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність водія, ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована в AT «СГ «TAC» (приватне) згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6420585 від 16.05.2017 року. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV передбачено чіткий порядок виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи. Відповідно до п. 35.1 cт. 35 Закону: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування». Разом з цим, до заяви про страхове відшкодування потерпілим мають бути додані документи, передбачені п. 35.2 cт. 35 Закону. Згідно з п. 36.1 cт. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Пунктом 36.2 cт. 36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону. Але якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справи перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (п. 36.2 cт. 36 Закону). Отже, у разі звернення позивача, ОСОБА_1 , до третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, AT «СГ «TAC» (приватне), з питань здійснення страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка сталася 03.01.2018 року, та подання ним у встановлений Законом строк всіх, передбачених Законом, документів, AT «СГ «TAC» (приватне) буде прийнято вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у його здійсненні відповідно до вимог Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.01.2018 року на перехресті просп. Науки з вул. Деревянко сталося ДТП, внаслідок якого автомобіль Ford Focus C-Max, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , зазнав значних ушкоджень у зв`язку із зіткненням з автомобілем «Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_2 під керівництвом водія ОСОБА_2
13.02.2018 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/619/18 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення. Винним, у скоєнні вищезгаданого ДТП було визнано водія ОСОБА_2 відповідно до висновку експертного дослідження від 12.01.2018 № 1-ВС/18.
Власником автомобіля Volkswagen Crafter, номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого був водій ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 поніс витрати на експертні послуги, а саме: за проведення автотоварознавчого дослідження №309 у розмірі 2230,00 та за виконання автотехнічного дослідження № 1-ВС/18 у розмірі 695,36 грн.
Позивач вважає, що відповідачі, повинні відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду, яку він поніс внаслідок ДТП.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України…кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.8, п.9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року спір про відшкодування шкоди, завданої самим джерелом підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК України.
Абзацом другом п. 6 вказаної Постанови роз`яснено, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Тобто, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Оскільки винним у ДТП визнано відповідача ОСОБА_2 , як водія автомобіля «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_2 , відповідно, він є суб`єктом, на якого покладено обов`язок по відшкодуванню шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу.
Згідно ч. 1 ст. 1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 є лише власником транспортного засобу, не є заподіювачем шкоди позивачу, а отже не може нести солідарну відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки, тому суд дійшов висновку, що в позові до ОСОБА_3 необхідно відмовити.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
З огляду на викладене позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення на його користь матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №309 у розмірі 47 490,89 грн, підлягають до задоволення, за виключенням інфляційних витрат у розмірі 1681,17 грн, пеня у розмірі 4145,29 грн, 3% річних у розмірі 386,00 грн.
Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України суд враховує характер вчиненого діяння відповідача, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, те, що було порушено її звичний ритм життя, а також вимоги розумності і справедливості.
У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Проаналізувавши встановлені обставини по даній справі, щодо суми моральної шкоди в розмірі 25 000 грн, що обґрунтовується перенесеними душевними переживаннями у зв`язку з пошкодженням майна, порушенням налагодженого стану життя, то суд виходить з принципів розумності та справедливості приходить до висновку про відмову в задоволенні в цій частині вимог.
Будь-яких доказів про спричинення моральної шкоди, позивач, у відповідності до ст.ст.80-81ЦПК України суду не надав.
Суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати за проведення автотоварознавчого дослідження №309 від 19.03.2018 у розмірі 2230,00 та за виконання автотехнічного дослідження № 1-ВС/18 від 12.01.2018 у розмірі 695,36 грн, оскільки це підтверджено документально.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 816, 28 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Згідно ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з досліджених матеріалів даної цивільної справи, в ході судового розгляду справи стороною позивача не надавалися суду документи щодо понесених витрат на оплату правової допомоги адвоката та розрахунок такої правової допомоги, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача у справі витрат на оплату правової допомоги адвоката.
Керуючись ст.ст.16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 48 , 58, 76-81, 133, 137, 247, 263 -265, 280-282 , 354, 355 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 47 490 (сорок сім тисяч чотириста дев`яносто) гривень 89 копійок, витрати на проведення експертиз в розмірі 2 925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 36 копійок, понесені судові витрати в розмірі 816 (вісімсот шістнадцять) гривень 28 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом Харківської області шляхом подачі відповідачем письмової заяви про його перегляд протягом 30-ти дні з дня його проголошення, а позивачем в загальному порядку шляхом подачі в 30-денний термін до Харківського апеляційного суду апеляції з моменту оголошення рішення, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.
Суддя Є. Р. Остропілець