Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/1146/16-ц

провадження № 61-32460св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року в складі судді Волчка А. Я. та рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Таргоній Д. О.,

Фінагєєва В. О., Яворського М. А., та касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в складі колегії суддів:

Таргоній Д. О., Фінагєєва В. О., Яворського М. А.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі -

ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 20 жовтня 2015 року у Жовтневому відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Жовтневий ВДВС Дніпропетровського МУЮ) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 369/8548/14-ц щодо виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року в справі № 369/8548/14-ц (провадження № 2/369/3494/14), яким позов

ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з банку на його користь 130 402,26 доларів США, що складається із сум заборгованості за укладеними договорами

від 21 травня 2012 року № SAMDN8540; від 04 червня 2013 року

№ SAMDN9509; від 17 квітня 2012 року № SAMDN5849;

від 08 серпня 2013 року № SAMDN0749; від 06 лютого 2014 року

№ SAMDNWFD НОМЕР_1 ; від 09 грудня 2013 року № SAMDNWFD400 та за картковими рахунками (картка для виплат № НОМЕР_2 та депозитна карта № НОМЕР_3 ). Проте вказане рішення на час звернення з даним позовом не виконано. У зв`язку із чим позивач вважав, що відповідач повинен йому сплатити проценти за депозитними вкладами за ставками, які передбачені умовами укладених договорів за період від останніх проведених банком нарахувань у відповідності до наданих до суду банківських виписок до дати подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог - 20 вересня

2016 року, а також три проценти річних від простроченої суми депозиту на підставі статті 625 ЦК України. Крім того позивач посилався на те, що у результаті неповернення грошових коштів протягом тривалого часу винними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначив у

сумі 46 500,00 грн, виходив із вартості ліків, призначених лікарем, які щомісяця складали близько 1 550,00 грн, помножена на 30 місяців, необхідних на поновлення своїх прав у судовому порядку.

З урахуванням викладеного та уточнень позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь проценти за депозитними договорами у розмірі 27 067,94 доларів США та три відсотки річних - 239 560,68 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області

від 03 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 проценти за депозитними договорами у розмірі 27 057,94 доларів США та три проценти річних - 239 560,66 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, яким стягнуто з банку на користь позивача депозитні вклади разом із нарахованими процентами, не виконано, у зв`язку із чим позивач має право на захист свого порушеного права шляхом відшкодування банком йому процентів за депозитними договорами, а також трьох відсотків річних. Крім того, сума процентів за користування депозитними коштами має розраховуватися за тими процентними ставками, які були визначені депозитними договорами, за період від останніх проведених банком нарахувань процентів за договорами до дати подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року змінено у частині задоволення позовних вимог про стягнення з

ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 процентів за депозитними договорами, вказавши їх розмір 13 376,15 доларів США.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів за депозитними договорами, апеляційний суд виходив з того, що договорами не визначено розмір ставки процентів за користування депозитом у разі неналежного виконання грошового зобов`язання за ним, тому у відповідності до вимог статті 1070 ЦК України такі проценти сплачуються у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У грудні 2017 рокуПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення судів попередніх інстанцій та відмовити у задоволенні позову.

У жовтні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивована тим, що у зв`язку із тим, що банк не має доступу до інформації щодо клієнтів, які уклали договори з філією «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», банк не має можливості підтвердити існування правовідносин із позивачем, а позивачем не надано належних доказів знаходження коштів на спірних рахунках. Разом з тим, банк посилався на те, що на примусовому виконання перебуває рішення суду, яким з банку стягнуто на користь ОСОБА_1 грошові кошти, а тому у разі звернення із позовом щодо стягнення трьох відсотків річних у відповідності до вимог статті 625 ЦК України такі відсотки повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування грошовими коштами, а не на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених договорами банківського вкладу. Банк вважав, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неналежним чином досліджено надані докази у їх сукупності, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , мотивована тим, що апеляційний суд при розрахунку процентів за вкладами за певні періоди помилково застосував ставку 1 % річних, оскільки така процентна ставка не передбачена умовами укладених між сторонами депозитних договорів. Крім того під час проведення розрахунків загальної суми нарахованих процентів за депозитними договорами апеляційний суд припустився арифметичної помилки. Вважала, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ПАТ КБ «ПриватБанк» та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до

ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, стягнуто з банку на користь позивача 130 402,26 доларів США.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавче провадження № 49002090, на підставі виконавчого листа від 02 жовтня 2015 року № 369/8548/14-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, щодо примусового виконання вказаного рішення суд.

Вказане рішення суду банком не виконано.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційні скарги підлягають задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, вирішуючи даний спір, апеляційний суд не звернув уваги на те, що після рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року, позивач мав право на стягнення з відповідача тільки сум, передбачених положеннями частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, висновки судів про підставність позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми на підставі частини другої статті 625 ЦК України є правильними та обґрунтованими.

Разом з тим, встановивши, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2014 року на користь позивача було стягнуто грошові кошти за банківськими вкладами в сумі 130 402,26 дол. США, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про можливість покладення на ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідальності зі сплати процентів за договорами банківських вкладів.

Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення процентів за депозитними договорами не потребує встановлення фактичних обставин справи, ухвалені рішення в зазначеній частині підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові про стягнення процентів за депозитними договорами.

Згідно частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або

порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 409, 412, 416, 141 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 рокута рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в частині позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів за депозитними договорами скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів за депозитними договорами відмовити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 рокута рішення Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року в частині позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення трьох процентів річних залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило