ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 березня 2018 року

м. Харків

справа № 643/8146/18

провадження № 22-ц/818/1954/19

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Бурлака І.В., Бровченка І.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел»,

розглянувши у спрощеному позовному провадження без повідомлення учасників справи справу

за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел» про стягнення страхової виплати за договором комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного місця проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2019 року, ухвалене суддею Довготько Т.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворлд-Тревел» про стягнення страхової виплати за договором комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного місця проживання, передано за підсудністю для розгляду до Шевченківського районного суду м.Києва.

Ухвала мотивована тим, що спір щодо виплати страхового відшкодування виник з правовідносин пов'язаних з виконанням договору добровільного страхування подорожуючих за межі України, у зв'язку з порушенням умов договору на отримання страхового відшкодування згідно Закону України «Про страхування», отже, в даному випадку предметом спору є не якість страхових послуг, а права та обов'язки сторін згідно умов договору страхування у зв'язку із чим на спірні правовідносини не поширюється норми Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позов підлягає пред'явленню до суду за місцем знаходження відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивові тим, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на що, в силу положень ст. 28 ЦПК України позивач мав право звернутися з цим позовом до суду за власним зареєстрованим місцем проживання. Вказує, що висновки, викладені в Поставові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року по справі №355/1411/16-ц не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи, оскільки в даній справи наявні правовідносини, що виникли з особистого страхування, а не з майнового, як при розгляді справи Верховним Судом. Посилається на те, що згідно абзацу другого Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» дія Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини, що виникли з приводу страхування.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхову виплату у зв'язку із настанням страхового випадку, розмір якої дорівнює розміру визначеному в інвойсі - 9182,90 Канадських доларів.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Таким чином, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг, тому на спірні правовідносини сторін поширює свою дію Закон України «Про захист прав споживачів».

Аналогічна позиція викладена у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 25 травня 1998 року за № 15, а саме: оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, тому до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів страхування.

Отже, дія Закону України «Про захист прав споживачів» розповсюджується на відносини, що виникли з приводу страхування.

За положеннями ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Звертаючись з даним позовом до Московського районного суду м.Харкова, позивач виходив з того, що на правовідносини, які виникають з договорів страхування, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до змісту позовної заяви, відповідачем було порушено умови договору страхування, а саме своєчасно не було виплачено страхову виплату.

Також, на думку позивача, відповідачем по даній справі було порушено не тільки пункти договору страхування щодо термінів сплати стразової виплати, але і обов'язки страховика щодо ознайомлення застрахованої особи з умовами договору, а саме із переліком місць, в яких можливе надання медичної допомоги у разі настання страхового випадку.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що позивач, як споживач, має право звертатися до суду за своїм місцем проживання.

У зв'язку із зазначеним, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спір має бути переданий за підсудністю до суду за місцезнаходженням відповідача так як на спірні правовідносини розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів», тому позивач правильно звернулась до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 31 січня 2019 року - скасувати, справу направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - І.В. Бурлака

О.І. Бровченко