Провадження № 6/470/22/19
Справа № 470/285/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого: судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

В заяві зазначив, що 01 квітня 2019 року Березнегуватським районним судом винесено судовий наказ про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає даний наказ таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. З колишньою дружиною він перебував у шлюбі з 15 листопада 2011 року, який за рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2013 року, розірвано. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , 2011 року народження, на яку він на підставі рішення суду сплачує аліменти. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 він ніяких стосунків з нею не підтримував. Знає, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила доньку і зареєструвала її в органах державної реєстрації актів цивільного стану, як одинока матір, у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, ім`я та по батькові дитини записують за вказівкою матері. Після розірвання шлюбу, його колишня дружина не змінювала шлюбне прізвище, а тому при реєстрації дитини вказала прізвище дитини ОСОБА_1 , а по батькові ОСОБА_1 , що співпало з його іменем. Однак батьком цієї дитини він не являється і не зобов`язаний її утримувати. На підставі зазначеного просив суд визнати судовий наказ від 01 квітня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року було відкрито провадження за даною заявою та призначено до розгляду на 28 жовтня 2019 року на 11 годину.

28 жовтня 2019 року заявник направив до суду заяву про залишення його заяви без розгляду та слухання справи за його відсутності (а.с.34).

ОСОБА_2 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечення проти залишення заяви заявника без розгляду (а.с. 34).

Пунктом 4 ч.5 ст.12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п.5 ч.І ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

На підставі зазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити заяву ОСОБА_1 про залишення його заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1ст. 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

Суддя С.А. Луста