Справа № 308/5063/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 06.09.2003 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №532. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що під час їхнього спільного проживання виявилось, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили один до одного почуття поваги та любові і це стало причиною частих сварок, непорозумінь, що призвело до взаємного відчуження. На даний час шлюб існує формально, а примирення між ними є неможливим.

За таких обставин, позивач просить шлюб, який був укладений 06.09.2003 року між ним та ОСОБА_2 розірвати, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з ним.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити та розглянути справу у його відсутні.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явилася, однак надала суду заяву відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутні, не заперечує щодо розірвання шлюбу та проживання їхнього сина разом із батьком.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, приймаючи до уваги те, що відповідачка ОСОБА_2 заявлений до неї позов, відповідно до її заяви, визнала повністю, суд виходячи з вимог ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе вирішити виниклий між сторонами спір по суті у підготовчому судовому засіданні.

Як вбачається з свідоцтва, серії НОМЕР_1 виданого 06.09.2003 року про шлюб, 06.09.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №532.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, шлюбних відносин подружжя не підтримує, спільного господарства не ведуть.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , слід розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки сторони дійшли згоди у цьому питанні.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору, а також на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 06 вересня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний запис за № 532 - розірвати.

Неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з батьком - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк