Дата документу 25.03.2019 Справа № 320/4780/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№320/4780/18 Головуючий у 1 інстанції: Калугіна І.О.
№ 22-ц/807/970/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності, виключення майна із акту опису та заняття арешту,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_5, за участю третьої особи: Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності, виключення майна із акту опису та заняття арешту.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 05 березня 2017 року позивачі придбали у відповідача транспортний засіб, автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1598, тип пального В, тип ТЗ - загальний легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за згодою сторін оформлено у вигляді довіреності. Після оформлення довіреності відповідач передав позивачу ОСОБА_3 транспортний засіб, технічний паспорт та ключі від нього, а також 44 000 грн., що складало за курсом НБУ 1 700 доларів США. Однак, 12 червня 2018 року вказаний транспортний засіб був затриманий органами поліції на підставі ВП № 55719118, що перебуває в провадженні Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у відношенні відповідача.

Посилаючись на зазначені обставини просили суд, просять визнати з ними право власності на рухоме майно - транспортний засіб, автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1598, тип пального В, тип ТЗ - загальний легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, виключити вказаний транспортний засіб з акту опису й арешту майна, складеного державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 55719118, скасувати з нього арешт, накладений Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 55719118, та зобов'язати Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області повернути його позивачу ОСОБА_3.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 червня 2018 року, а саме зупинення продажу арештованого майна, транспортного засобу - автомобіля марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1598, тип пального В, тип ТЗ - загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, арешт на який накладений постановою Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 55719118.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 березня 2017 року ОСОБА_5 видано ОСОБА_4, ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність, відповідно до якої уповноважено останніх керувати та розпоряджатися транспортним засобом, автомобілем марки CHEVROLET, модель LACETTI, 2006 року випуску, об'єм двигуна 1598, тип пального В, тип ТЗ - загальний легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, з правом продажу його за встановленим законом порядком, обміну, страхування (цивільна відповідальність, повне Авто-КАСКО, часткове Авто-КАСКО тощо), здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях /а.с.16/.

Вказана обставина також підтверджується повними витягами з Єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію) №№ 36750441, 36750080 від 16 червня 2018 року /а.с.17,18/.

Як вбачається з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 12 червня 2018 року, поліцейським роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» був здійснений огляд та тимчасове затримання транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, реєстраційний номер НОМЕР_1. Транспортний засіб доставлений для зберігання на спеціальний майданчик м. Запоріжжя, Шевченківський район, вул. І.Сікорського, 478. Огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв'язку з ВП № 55719118, що перебуває в провадженні Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у відношенні ОСОБА_5 /а.с.19/.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про його право власності на спірний автомобіль.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідач мав намір продати автомобіль, отримав гроші, передав фактично транспортний засіб у користування позивачеві.

Також позивач посилається на те, що довіреність була удаваним правочином, тому що насправді сторони мали на меті укладення договору купівлі-продажу, такий договір був укладений та не суперечив закону.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова колегія враховує наступне.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-688цс15 зроблено висновок, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

На підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені судом першої інстанції який установив, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 25 березня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков