Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 646/4575/16-ц

провадження № 61-30403св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Журавель В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Батріс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс» на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року у складі судді Журавель В. А. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Піддубного Р. М., Крігової С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Батріс» (далі - ТОВ «Батріс») звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу машиномісця від 28 березня 2013 року в сумі 237 712,36 грн, штраф у розмірі 34 8744 грн, штраф за несвоєчасне внесення платежів за період з 11 жовтня 2015 року до 07 квітня 2016 року в сумі 13 432,61 грн, інфляційні втрати в сумі 8 061,87 грн, солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» 3 % річних в сумі 5 470,64 грн, а також стягнути з ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 712,03 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28 березня 2013 року між ТОВ «Батріс» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу машиномісця № 143, загальною площею 15,8 кв. м, яке розташовано в цокольному поверсі житлового будинку літ. «А-10-18» на АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 2.2 договору сторони дійшли згоди, що повна сплата ціни машиномісця здійснюється покупцем шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок продавця у національній валюті України відповідно до графіку платежів, зазначеному в пункті 2.3 договору, сума чергового платежу повинна бути сплачена за курсом продажу долара США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець дня, що передує дню оплати покупцем чергового платежу.

Відповідно до договору поруки від 02 вересня 2015 року № 143/п, укладеного між ТОВ «Батріс» та ТОВ «Альянс», останнє поручилося перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_1 в частині сплати процентів в розмірі 3 % річних від простроченої суми у випадку несплати боржником платежів, відповідно до графіку, зазначеному в пункті 2.3 договору купівлі-продажу машиномісця.

ТОВ «Батріс» належним чином виконало взяті на себе зобов`язання та передало у користування відповідача машиномісце, проте остання здійснила лише часткову оплату його ціни у розмірі, еквівалентному 24 002,56 дол. США, у зв`язку із чим за покупцем утворилася заборгованість у розмірі, еквівалентному 8 997,44 долари США, що складає 237 712,36 грн.

Пунктом 3.2.3. договору визначено, що у разі прострочення покупцем оплати ціни машиномісця більше, ніж на 30 календарних днів, він сплачує продавцю штраф у розмірі 40 % від суми договору, розмір якого станом на 29 березня 2016 року складає 348 744,00 грн. Крім того, абзацом 1 пункту 6.2 статті 6 договору передбачено у разі прострочення по сплаті платежів за машиномісце на термін більше ніж 15 календарних днів покупець сплачує штраф у розмірі 0,1 % від загальної вартості суми платежів за кожен день прострочення, що станом на 07 квітня 2016 року складає 13 432,61 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс» до ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні позову ТОВ «Батріс» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» 3 % річних відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору купівлі-продажу та наявність заборгованості, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс» 3 % річних.

Короткий зміст ухвали апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Батріс» до ТОВ «Альянс» про стягнення заборгованості скасовано, провадження за цими вимогами закрито, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В іншій частині рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року залишено без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Батріс», посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Судові рішення оскаржуються лише в частині вирішення позовних вимог ТОВ «Батріс» до ОСОБА_1 .

Ухвала апеляційного суду в частині закриття провадження за позовом ТОВ «Батріс» до ТОВ «Альянс» не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (частина перша статті 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Суди однобічно розтлумачили положення укладеного між сторонами договору і висновки судів про повну сплату ОСОБА_1 коштів за машиномісце не відповідають обставинам справи.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали заперечення та відзив, в яких просили залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувані судові рішення, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс» про стягнення заборгованості та витребувано зазначену справу з Червонозаводського районного суду міста Харкова.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 646/4575/16-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року вищезазначену справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 28 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Батріс» був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу машиномісця № 143, загальною площею 15,8 кв. м, яке розташовано в цокольному поверсі житлового будинку літ. «А-10-18» на АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту прийому-передачі від 28 березня 2013 року ТОВ «Батріс» передало в користування ОСОБА_1 машиномісце АДРЕСА_2 . Підписання сторонами цього акту про прийом-передачу не є передачею машиномісця продавцем покупцю у власність.

Пунктом 2.1 зазначеного договору визначено, що покупець зобов`язаний сплатити за машиномісце ціну, що на день остаточного розрахунку між сторонами цього договору має бути еквівалентна 33 000 дол. США за курсом продажу, що склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець дня, що передує дню укладання договору купівлі-продажу машиномісця.

Згідно з пунктом 2.2 договору сторони дійшли згоди, що повна сплата ціни машиномісця здійснюється покупцем шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок продавця у національній валюті України відповідно до графіку платежів, зазначеному в пункті 2.3 договору, сума чергового платежу повинна бути сплачена за курсом продажу доларів США, що склалася на міжбанківському валютному ринку України на кінець дня, що передує дню сплати покупцем чергового платежу.

Згаданим вище графіком погоджена сплата платежів протягом трьох років (2013-2016 роки), згідно з яким ОСОБА_1 повинна сплатити перший платіж 28 березня 2013 року у розмірі 9 900,00 дол. США, а в подальшому сплачувати рівними частинами по 642,00 дол. США й останній платіж до 28 березня 2016 року у розмірі 630,00 дол. США.

Підставами виникнення права власності у покупця є повна сплата покупцем ціни машиномісця, що зазначена у пункті 2.1 цього договору (еквівалент 33 000,00 дол. США), підписання сторонами акту приймання-передачі у власність машиномісця та державна реєстрація цього договору (пункт 2.5 договору).

Пунктом 3.2.3. договору купівлі-продажу визначено, що у разі прострочення покупцем оплати ціни машиномісця більше, ніж на 30 календарних днів, він сплачує продавцю штраф у розмірі 40 % від суми договору. Крім того, абзацом 1 пункту 6.2 статті 6 договору передбачено у разі прострочення по сплаті платежів за машиномісце на термін більше ніж 15 календарних днів покупець сплачує штраф у розмірі 0,1 % від загальної вартості суми платежів за кожен день прострочення.

30 березня 2016 року ТОВ «Батріс» надіслало на адресу ОСОБА_1 вимогу про виконання умов договору, відповідно до якої вимагало сплатити заборгованість з оплати машиномісця у розмірі, еквівалентному 8 997,44 дол. США за курсом продажу доларів США, що склалися на міжбанківському валютному ринку України на кінець дня 29 березня 2016 року, а саме: 237 712,36 грн, а також штраф у розмірі, еквівалентному 13 200,00 дол. США, що становить 348 744,00 грн.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша статті 656 ЦК України).

За змістом статей 525, 526, 599, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Батріс» посилалось на те, що ОСОБА_1 частково виконала умови договору купівлі-продажу машиномісця та сплатила товариству суму, еквівалентну 24 002,56 дол. США.

Зазначало, що пункт 2.1 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу встановлює грошовий еквівалент зобов`язання покупця зі сплати за машиномісце в іноземній валюті - 33 000,00 доларів США.

У свою чергу, детально порядок розрахунків між сторонами врегульований пунктами 2.2 і 2.3 договору, якими сторони погодили, що у випадку сплати відповідачем вартості машиномісця з розстрочкою за графіком, визначення еквіваленту у національній валюті відбувається за курсом долара США, що склався на міжбанківському валютному ринку України на кінець дня, що передує дню сплати чергового платежу покупцем.

Відповідач не у повному обсязі виконала взяті на себе зобов`язання за договором в частині оплати ціни машиномісця відповідно до графіку платежів, несплаченою залишилась заборгованість у розмірі еквівалентному 8 997,44 дол. США, що становить 237 712,36 грн.

Відповідно до частини першої статті 10, частини першої статті 11, частини першої статті 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Пред`являючи позов, ТОВ «Батріс» надало суду свої розрахунки заборгованості відповідача, а тому саме відповідач згідно вимог процесуального законодавства України, якщо він заперечує проти поданих розрахунків, відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) має спростувати її розмір.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходив, зокрема, з того, що позивачем не надано розрахунок заборгованості сплати сум за договором, у тому числі у розмірі 8 997,44 дол. США, та зазначив, що позбавлений можливості перевірити, в якій частині ОСОБА_1 виконано умови договору купівлі-продажу та яка сума вартості машиномісця нею не сплачена.

Апеляційний суд вказав, що, сплачуючи періодичні платежі за договором, ОСОБА_1 до 04 серпня 2014 року систематично вносила їх у значно більшому розмірі, ніж встановлені графіком, із випередженням, що не враховано позивачем. У розрахунках не відображено, на які періоди віднесені переплати, тому неможливо встановити наявність та періоди прострочення.

У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом).

Із урахуванням наведеного суд і сам не позбавлений можливості зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з наданим позивачем. Незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови в позові.

Тобто, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за договором купівлі-продажу), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на їх спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 759/19101/15-ц (провадження № 61-17061св18), від 14 березня 2018 року у справі № 191/4771/16-ц (провадження № 61-1219св 17).

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову ТОВ «Батріс» із тих підстав, що розмір заборгованості за договором купівлі-продажу є недоведеним, апеляційний суд не врахував наведених вище обставин та вимоги процесуального законодавства.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду скасувати в оскаржені частині з направленням справи в цій частині на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Батріс» до ОСОБА_1 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Журавель

Судді:Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук