У Х В А Л А

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 363/1695/17

провадження № 61-8140 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., розглянувши касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року заяву задоволено. Встановлено факт родинних відносин, який є правоутворюючим, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Київській області задоволено, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовлено.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року. Крім цього, 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду аналогічну касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

В обох касаційних скаргах від 21 жовтня 2019 року та 22 жовтня 2019 року скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року.

Як убачається з матеріалів справи, скаржник неодноразово звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, а саме 22 квітня 2019 року та 30 травня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко М. О. на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко М. О. на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав повторно до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року. Крім цього, 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав повторно до Верховного Суду аналогічну касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

В обох касаційних скаргах від 21 жовтня 2019 року та 22 жовтня 2019 року скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року та залишити в силі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Зі змісту касаційних скарг та доданих до неї матеріалів вбачається, що постанова Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року вже була предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , за наслідком якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа- ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя . М. Сімоненко