Номер провадження: 22-ц/813/5768/19
Номер справи місцевого суду: 495/5378/17
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/5378/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О.,Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач 1) перший заступники керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави, 2) Головне управління Держгеокадастру в Одеській області,

- відповідачі 1) Випасненська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, 2) Бережна ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, до Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку, за апеляційною скаргою заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Кочко В.К. об 11 годині 23 хвилині 22 квітня 2019 року, про залишення без розгляду позовної заяви,

встановив:

У липні 2017 року Білгород-Дністровська місцева прокуратура Одеської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з вищенаведеним позовом про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку(Т. 1, а. с. 3 - 9).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2019 року, після зміни підсудності, дану цивільну справу прийнято до свого провадження Овідіопольським районним судом Одеської області (Т. 1, а. с. 224).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 березня 2019 року вищевказаний позов було залишено без розгляду.

Оскаржувана ухвала суду мотивована тим, що прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури та представник Держгеокадастру повторно до суду не з`явились, заяв про слухання справи за їх відсутності суду не подавали, а тому позов підлягає залишенню без розгляду(Т. 2, а. с. 10 10 зворотна сторона).

Білгород-Дністровська місцева прокуратура Одеської областів апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову без розгляду. Судом першої інстанції безпідставно не допущено до участі у розгляді справи прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

Представник апелянта прокурор Кавун А.В. в судовому засіданні підтримавла викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ярошенко Г.Ю. в судовому засіданні такожпідтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість ухвали. Вказує на систематичні неявки у судове засідання належним чином сповіщеного про розгляд справи позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи. Оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що до суду першої інстанції 08 квітня 2019 року надійшов лист від Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, відповідно до якого позивач повідомляє суд, що участь у даній справі здійснюватиметься прокурорами Іллічівської місцевої прокуратури (Т. 1, а. с. 244 246).

З журналу судового засідання від 26 квітня 2019 року вбачається, що у вказаний день до суду прибув прокурор Іллічівської місцевої прокуратури, підтвердивши свої повноваження на участь у судовому засіданні службовим посвідченням, проте суд не допустив останнього в судове засідання як представника позивача, оскільки він не надав довіреність на представництво інтересів саме Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, яка є позивачем у справі (Т. 2, а. с. 9).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За правилами ч. ч. 1, 3, 4 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

За приписами ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про прокуратуру» (чинного на час подання позову) під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, третій, пятій і сьомій статті 46, статті 46-1, статті 46-2, 46-3, 46-4, частині першій статті 47, статтях 48, 48-1, 49, 50, 50-1 та 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Під поняттям «прокурор» у частині третій статті 20 та статтях 21, 23 та 24 вказаного Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники.

Проаналізувавши наведені вище норми права, колегія суддів Одеського апеляційного суду дійшла висновку, що наведеними положеннями ЦПК України та Закону України «Про прокуратуру» не встановлено необхідності підтвердження довіреністю повноважень прокурорів, як представників у цивільному процесі, які діють у межах своєї компетенції. Такі особи підтверджують свої повноваження службовим посвідченням.

Отже апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково було не допущено до участі у розгляді даної справи прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції, останні два судових засідання були призначені на 01 квітня 2019 року та 26 квітня 2019 року. Доказів щодо сповіщення позивача про розгляд справи призначений судом на 01 квітня 2019 року матеріали справи не містять.

З огляду на вищенаведене вказані доводи відзиву на апеляційну скаргу є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали є обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції (Овідіопольського районного суду Одеської області) для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 квітня 2019 рокупро залишення без розгляду позовної заяви скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе