Постанова

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 357/7270/17

провадження № 61-35124св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області

відповідачі: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області, ОСОБА_1

третя особа - міськрайонне управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква головного управління Держгеокадастру у Київській області.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на постанову апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області (далі - Фурсівська сільська рада) звернулася з позовом до ОСОБА_1 , Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області (далі - Білоцерківська РДА), третя особа - міськрайонне управління у Білоцерківському районі та м. Біла Церква головного управління Держгеокадастру у Київській області, про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позов мотивований тим, що розпорядженням Білоцерківської РДА від 11 листопада 2008 року № 746 виділено ОСОБА_1 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,4000 га за рахунок земель запасу в адміністративних межах Фурсівської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження 01 грудня 2008 року ОСОБА_1 був виданий державний акт серії ЯЗ №444775 на земельну ділянку площею 1,4000 га , кадастровий номер :01:003:0023.

Позивач вказував, що спірна земельна ділянка з 1999 року віднесена до земель запасу Фурсівської сільської ради та була розподілена між мешканцями села під городництво, Білоцерківська РДА незаконно розпорядилася землями комунальної власності , чим порушила права територіальної громади с. Фурси Білоцерківського району Київської області, а ОСОБА_1 одержала земельну ділянку неправомірно з порушенням установленого порядку відведення.

Фурсівська сільська рада просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 444775 площею 1,4000 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, виданий ОСОБА_1 на підставі розпорядження Білоцерківської державної районної адміністрації від 11 листопада 2008 року № 746.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі судді: Кошель Л. М., від 15 січня 2018 року позов Фурсівської сільської ради задоволено. Визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 444775 площею 1,4000 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, виданий ОСОБА_1 01 грудня 2008 року на підставі розпорядження Білоцерківської державної районної адміністрації від 11 листопада 2008 року № 746.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірна земельна ділянка була в користуванні КСП» Раставиця». На підставі рішення Фурсівської сільської ради від 30 серпня 2000 року в зв`язку з реорганізацією КСП « Раставиця» земельну ділянку площею 6 га в районі вулиці Сіркова біля лісгоспу зараховано до земель запасу сільської ради для надання громадянам для городництва. Отже, на момент передачі Білоцерківською РДА спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 вона належала до земель запасу Фурсівської сільської ради, тобто, перебувала у комунальній власності територіальної громади с. Фурси Білоцерківського району в силу положень статті 7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності», а тому розпоряджатися нею могла виключно Фурсівська сільська рада. Той факт, що спірна земельна ділянка входить до земель запасу Фурсівської сільської ради відображено і в самому розпорядженні Білоцерківської РДА від 11.11.2008 року № 746. Таким чином, розпорядження Білоцерківської РДА від 11 листопада 2008 року № 746 про виділення ОСОБА_1 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,4000 га за рахунок земель запасу в адміністративних межах Фурсівської сільської ради є протиправним, оскільки видане без повноважень на розпорядження землями комунальної власності територіальної громади с.Фурси Білоцерківського району. А тому державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_1 на підставі протиправного розпорядження Білоцерківської РДА, слід визнати недійсним і скасувати.

Суд першої інстанції вказав, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки Фурсівська сільська рада дізналася про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 у квітні 2015 року, коли депутатською комісією Фурсівської сільської ради під час упорядкування земель комунальної власності цей факт було виявлено. З моменту отримання спірної земельної ділянки у власність відповідачка ОСОБА_1 її за цільовим призначенням не використовувала, з 2000 року по даний час ця земля використовується мешканцями с. Фурси під городи. Тому суд вважав, що позов заявлено в межах трирічної позовної давності.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанцій

Постановою апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено Фурсівській сільській раді Білоцерківського району Київської області в позові до ОСОБА_1 , Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа Міськрайонне управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та м. Біла Церква про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. З огляду на відсутність проведення розмежування земель державної і комунальної власності в межах с. Фурси , суд першої інстанції повинен був встановити, чи входила спірна земельна ділянка до меж села станом на день передачі її у власність ОСОБА_1 , оскільки від перебування землі у межах населеного пункту залежить наявність у Фурсівської сільської ради права розпорядження нею. У матеріалах справи є рішення Фурсівської сільської ради № 35-741 від 04 березня 2014 року про затвердження Генерального плану сіл Фурси та Чмирівка та розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області № 147 від 20 березня 2014 року, яким зазначений Генеральний план було погоджено. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області вбачається, що межі с. Фурси внесені до даних Національної кадастрової системи лише 25 грудня 2015 року на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі на місцевості адміністративно-територіальної одиниці с. Фурси. Дані обставини свідчать, що на дату передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 вона не знаходилася в межах с. Фурси, в зв`язку із чим у позивача було відсутнє право розпорядження цією земельною ділянкою, яке могло б бути порушене внаслідок передачі її у власність відповідача. Включення спірної земельної ділянки в межі с. Фурси в 2015 році не може бути підставою для припинення набутого ОСОБА_1 в 2008 році права власності на землю, оскільки це прямо передбачено частиною третьої 173 ЗК України, згідно якої включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до цього Кодексу. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Отже, відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для відмови в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аргументи учасників справи

У травні 2018 року Фурсівська сільська рада подала касаційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому посилалася на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що: розгляд в апеляційному суді відбувся з порушенням процесуальних прав позивача, оскільки розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся з першого разу без участі позивача; судом апеляційної інстанції не взято до уваги доказів наданих позивачем, що спірна земельна ділянка належала до земель комунальної власності; спірна земельна ділянка на підставі рішення Фурсівської сільської ради від 04 березня 2014 року № 35-741 «Про затвердження генерального плану с. Фурси та Чмерівка» увійшла в межі населеного пункту, проте й до прийняття вказаного рішення спірна земельна ділянка відносилася до комунальної власності та перебувала в землях запасу; недодержання вимог законодавства на час видачі державного акту на право власності на земельну ділянку є підставою для його недійсності.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення апеляційного суду без змін. Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги, оскільки оскаржена постанова ухвалена з повним додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі. Вказує, що Спірна земельна ділянка увійшла в межі території села Фурси лише в 2015 році, що не заперечується позивачем в касаційній скарзі та підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими та іншими доказами, в тому числі: рішенням Фурсівської сільської ради № 35-741 від 04 березня 2014 року «Про затвердження Генерального плану сіл Фурси та Чмирівка»; розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації

Київської області № 147 від 20 березня 2014 року «Про погодження Генерального плану сіл Фурси та Чмирівка Білоцерківського району Київської області». За відсутності у справі доказів розмежування земель державної і комунальної власності в селі Фурси, апеляційний суд зробив правильний висновок про те, що на дату передачі спірної земельної ділянки у власність вона не знаходилася в межах села Фурси , в зв`язку з чим у позивача були відсутні, будь-як, права щодо розпорядження цією земельною ділянкою, які могли бути порушені внаслідок передачі її власність.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, відмовлено в задоволенні заяви Фурсівської сільської ради про зупинення виконання постанови апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Апеляційним судом встановлено, що розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 25 червня 2008 року № 420 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із складання державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Фурсівської сільської ради.

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 11 листопада 2008 року № 746 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_1 та надано земельну ділянку пл. 1,40 га для ведення особистого селянського господарства у власність за рахунок земель запасу в адміністративних межах Фурсівської сільської ради, з подальшим виготовленням державних актів на право власності на землю.

Відповідно до акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки за 2008 рік погоджено межі за участі представника ПП «Горизонт» в присутності землевласника ОСОБА_1 , представника Фурсівської сільської ради Фурсенка М.І . , суміжного землекористувача ОСОБА_4 , претензій при встановленні зовнішньої межі не виявлено, межі погоджені і не викликають спірних питань. Межові знаки показані представником ПП «Горизонт» на місцевості та передані на зберігання землекористувачу. В подальшому ПП «Горизонт» розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 та ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

01 грудня 2008 року ОСОБА_1 одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 444775 на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 11 листопада 2008 року № 746, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 63, яким посвідчується право власності на земельну ділянку пл. 1,4000 га із кадастровим номером :01:003:0023 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Київська область, Білоцерківський район, Фурсівська сільська рада.

Рішенням Фурсівської сільської ради від 04 березня 2014 року № 35-741 затверджено проект Генерального плану с. Фурси та Чмирівка та надіслано до Білоцерківської районної державної адміністрації для погодження.

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 20 березня 2014 року № 147 погоджено генеральний план с. Фурси та Чмирівка Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, розроблений ДП «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва УкрНДПІцивільбуд» на замовлення Фурсівської сільської ради.

В квітні 2015 року постійною депутатською комісією з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, комунальної служби та законності Фурсівської сільської ради щодо проведення інвентаризації земель, які ввійшли згідно виготовленого та затвердженого генерального плану в межі с. Фурси, складено акт про те, що згідно виготовленого та затвердженого в березні 2015 року Генерального плану в межі с. Фурси ввійшли землі запасу сільськогосподарського призначення, зокрема в районі вул. Б. Хмельницького , але, як з`ясувалося, на земельну ділянку загальною площею 2,8 га виготовлено два державні акти на невідомих осіб. Сесією сільської ради погоджень на їх передачу у власність зазначеним особам не приймалось. Таким чином, у громади с. Фурси незаконно відчужили 2,8 га. земель запасу, які жителі села використовували як городи.

Згідно витягу з ДЗК про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць від 25 грудня 2015 року, до ДЗК внесено відомості про межі с. Фурси 25 грудня 2015 року, площа земель в межах території адміністративно-територіальної одиниці - 1040,7 га

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів проведення розмежування земель державної і комунальної власності, в результаті яких спірну земельну ділянку було б включено до земель територіальної громади с. Фурси, зокрема позивачем не було надано державного акту, що посвідчує право комунальної власності на землю.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 12 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади

Згідно частини третьої статті 173 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викуп) відповідно до цього Кодексу.

У постанові Верховного Суд України від 27 вересня 2017 року у справі № 391/1055/14-ц зроблено висновок, що «сільська, селищна, міська рада має повноваження щодо розпорядження земельними ділянками, які віднесено до земель комунальної власності та у межах населеного пункту ( села, селища, міста). Межі населеного пункту встановлюються, змінюються відповідними компетентними органами у відповідності до положень земельного законодавства та законодавства про містобудівну діяльність, яке діяло на час утворення населеного пункту або зміни його меж. Межі населеного пункту вважаються встановленими, а органи місцевого самоврядування набувають права розпоряджатися земельними ділянками, які відповідно до розроблених проектів щодо встановлення меж відповідної сільської, селищної, міської ради включаються до їх територій, після встановлення (винесення) меж території населеного пункту в натуру (на місцевість), закріплення меж території межовими знаками та внесення відомостей про земельну ділянку до державного земельного кадастру (АС ДЗК), якщо межі населеного пункті не були встановлені/змінені у іншому порядку передбаченому законодавством, яке діяло на час утворення населеного пункту його розбудови та/ або зміни меж. Ухвалюючи рішення про задоволення позову прокурора саме з такої правової позиції виходив суд першої інстанції, врахувавши при цьому доводи сторін у справі та відсутність будь яких об`єктів на території села Тернова Балка, яке входить до території Мар`ївської сільської ради та відсутність будь яких доказів про межі цього села та належність земель до комунальної власності».

За таких обставин апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та відмовив в задоволенні позову.

Колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що розгляд в апеляційному суді відбувся з порушенням процесуальних прав позивача, оскільки розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся з першого разу без участі позивача, з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що Фурсівська сільська рада була належним чином повідомлена про розгляд справи 03 квітня 2018 року (а. с. 207) і подала клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання сільського голови (а. с. 204 - 205), доказів на підтвердження неможливості прибути в судове засідання до якого додано не було. Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд апеляційної інстанції протокольною ухвалою відповідно до вимог ЦПК України клопотання про перенесення розгляду справи розглянув та відмовив в його задоволені (а. с. 210).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права, і зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржену постанову апеляційного суду без змін, а тому судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Київської області від 03 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков