Номер провадження: 22-ц/813/3687/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

22 листопада 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 27495,08 грн. та судових витрат у розмірі 1600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у відповідача станом на 27.09.2017р. виникла заборгованість в сумі 27495,08 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14287,27 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11222,33 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 200 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1285,48 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності його представника, про що надав письмове клопотання, а також надав відповідь на наданий відзив відповідача.

Відповідач в судове засідання також в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає вимоги позивача незаконними та необґрунтованими, оскільки доказів випуску платіжної картки, згідно договору від 31.05.2011р. матеріали справи не містять, відсутня інформація, на яку картку був встановлений ліміт, та який строк дії картки. Також посилався на те, що відсутні докази строку дії кредитної картки, звітного періоду наданого у розрахунку заборгованості, та посилався на те, що відсутність даної інформації порушує його право на встановлення спливу строку позовної давності.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 14287 грн. 27 коп.

Стягнуто з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору у сумі 800 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про зміну рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги Банку в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт вказав, що з моменту підписання відповідачем анкети-заяви між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору. Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутності договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в анкеті позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Крім того, користування кредитними коштами підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по картковому рахунку.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 25.03.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв'язку з цим, судове засідання не проводиться.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 25.03.2019 року.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 14287,27 грн. сторонами не оскаржується та відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення процентів, пені та штрафів, суд першої інстанції виходив із того, що умови і правила не містять підпису відповідача, відтак належними та допустимими доказами не підтверджено, що саме ці умови зі складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, що відповідно позбавляє суд можливості перевірити чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Однак, з таким висновком районного суду апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Судом обгрунтовано встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Однак, у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у відповідача станом на 27.09.2017р. виникла заборгованість в сумі 27495,08 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14287,27 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 11222,33 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 200 грн.; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1285,48 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається із анкети-заяви, відповідач власноручним підписом засвідчив, шо ознайомлений здоговором про надання банківських послуг до його укладення, згоден з його умовами тазобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а такожрегулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.

За змістом ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним.

Однак судом першої інстанції даних вимог закону не було враховано, та не було враховано, що відсутність підпису Позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Окрім того, відповідно до заяви відповідач зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином, оскільки відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій виявив бажання отримати кредитні кошти та підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами банку, то слід дійти висновку, що він повністю усвідомлював всі обставини щодо виконання свого обов'язку по кредитному договору та можливі наслідки, які можуть настати у разі його невиконання.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5, та 5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

У відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.29).

Як вбачається з матеріалів справи і розрахунку заборгованості за договором, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що свідчить про те, що в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

З цих підстав, судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до ст.ст. 629, 610, 615 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушив зобов'язання за даним договором. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року частковому скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, а також в частині стягнення судового збору, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

Що стосується посилань відповідача щодо перебігу строку позовної давності, то колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для її застосування, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Згідно з довідкою про видачу кредитних карт, картка НОМЕР_1, яку було видано ОСОБА_3 зі строком дії до останнього дня липня 2017 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитних карт, яка міститься в матеріалах справи (а.с.100).

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 22.11.2017 року, тобто до спливу як загального, так і спеціального строку позовної давності, то підстав для її застосування матеріали справи не містять.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір при зверненні до суду з позовом у розмірі 1600 грн., та сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 2400 грн.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року, в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам, пені, штрафів, та судового збору скасувати, та прийняти в цій частині постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у вигляді процентів за користування кредитом, заборгованості за пенею, комісією та штрафів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у вигляді заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 11 222,33 грн. (одинадцять тисяч двісті двадцять дві гривні 33 копійки); заборгованості за пенею та комісією - 200 грн. (двісті гривень); штраф (фіксована частина) - 500 грн. (п'ятсот гривень); штраф (процентна складова) - 1285,48 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят п'ять гривень 48 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду з позовому сумі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» сплачений в суді апеляційної інстанції судовий збір в сумі 2400 грн. (дві тисячі чотириста гривень).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра