Справа № 344/9646/17
Провадження № 22-ц/4808/422/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Бойчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Девляшевського В.А., Томин О.О.,

секретарів: Капущак С.В., Мельник О.В.,

за участю представників ОСОБА_2; ОСОБА_3 та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 21 березня 2018 року під головуванням судді Антоняка Т.М. у м. Івано-Франківськ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 647 000 грн за договором позики та понесені судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 вересня 2014 року відповідач позичив у нього 25 000 дол США з умовою повернення після зміни цільового призначення земельної ділянки, що розташована по вул. Українських Декабристів, поруч будинку № 46 у м. Івано-Франківську та завершення розгляду судових спорів. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгувавши позивачу суму позики в повному обсязі.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 21 березня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 647 000 грн і на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 6 470 грн.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що воно є неповним та необґрунтованим, тому просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Під час розгляду апеляційної скарги сторони подали до апеляційного суду спільну письмову заяву, в якій зазначили про врегулювання даного спору, на основі взаємних поступок та на умовах їм відомих, шляхом укладення мирової угоди від 20 березня 2019 року.

За умовами мирової угоди сторони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на підставі розписки, що міститься у справі.

У тексті мирової угоди сторони ствердили, що їм зрозумілі наслідки затвердження судом мирової угоди, які передбачені ст. 207 ЦПК України.

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_3 та їх представники підтримали заяву про укладення мирової угоди та просять апеляційний суд її затвердити.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви сторін про затвердження мирової угоди.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

На переконання апеляційного суду мирова угода не суперечить закону, відповідає вимогам ст. 207 ЦПК України, стосується прав та обов'язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторонам роз'яснено і вони зрозуміли що відповідно до частини 2 статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 207, 255, 367, 373, 374, 381-384, 391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу затвердити мирову угоду, викладену та підписану 20 березня 2019 року ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_4, та ОСОБА_3, умовами якої встановлено:

1. Сторони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на загальну суму 25 000 дол США на підставі розписки у справі № 344/9646/17.

2. Згідно тексту розписки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОМЕР_1) отримав 20 вересня 2014 року від ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США.

3. Позивач ОСОБА_2 визнає, що борг відповідача ОСОБА_3 згідно розписки становить 5 000 (п'ять тисяч) доларів США.

4. З метою врегулювання даного спору відповідач ОСОБА_3 в день затвердження судом даної мирової угоди зобов'язується погасити заборгованість одноразовим платежем шляхом передачі позивачу грошових коштів у розмірі 5 000 (п'ять тисяч) доларів США.

5. З моменту виконання відповідачем п.4 цієї мирової угоди боргові зобов'язання ОСОБА_3 згідно розписки припиняються у повному обсязі шляхом погашення заборгованості.

6. Сторони погодили, що з моменту затвердження цієї мирової угоди судом позивач втрачає право пред'являти будь-які майнові вимоги до ОСОБА_3 щодо виконання зобов'язань згідно розписки.

7. Укладенням даної мирової угоди сторони дійшли згоди, що претензій один до одного щодо понесених ними судових витрат у даній справі не мають. Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 21 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу визнати нечинним і провадження у даній справі закрити.

Сторонам апеляційним судом роз'яснено наслідки затвердження судом мирової угоди, та наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. ст. 207, 256 ЦПК України, які їм зрозумілі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.О. Томин