Справа № 308/1769/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Джуга С.Д.,

секретаря: Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 рокуу справі №308/1769/18 (Головуючий: Світлик О.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.02.2016 року між нею ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що протягом півтора року разом не проживають із відповідачем, сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час відповідач проживає окремо, кожний з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розуміє та не бажає розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст.55 СК України. Протягом півтора року відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю, а зароблені ним кошти взагалі не надавалися для потреб їх сім`ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 .

Позивач змушена через суд вирішувати питання стягнення аліментів з відповідача, так як нехтує своїм обов`язком батька по відношенню до їх спільної дитини. ОСОБА_1 не забезпечує дитину матеріально, не бере участі у її вихованні, навчанні та розвитку, зовсім не піклується про її фізичний і моральний розвиток, а все робиться позивачем самостійно. Позивач, як мати неповнолітньої доньки, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне зобов`язати батька дитини підтримувати її матеріально.

Позивач також стверджує, що постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з донькою психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Батько дитини зобов`язаний допомагати їй матеріально підтримувати їх спільну дитину. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Відповідач, який проживає окремо від їх неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання.На момент звернення до суду із цим позовом між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати їх неповнолітню дитину. Відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб`єкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи-підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно з ч.1 ст.184 СК України визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідач немає інших дітей або непрацездатних батьків, яких необхідно утримувати матеріально, фізично здоровий.

Посилаючись на вказані обставини позивач просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути із ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі 2 500 грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 25.02.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №91, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 21.02.2018 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення аліментів змінити у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням матеріального права, порушенням норм процесуального права та зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь позивача ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 до 1 200 грн. на місяць, мотивуючи тим, що всупереч вимогам ст.128 ч.ч.5, 6 ЦПК України судова повістка про призначення справи до розгляду на 08.07.2019 року направлена на його адресу звичайним листом 01.07.2019 року та надійшло на його адресу тільки 11.07.2019 року і дане порушення позбавило його можливості прибути у судове засідання, надати відповідні докази на підтвердження своїх заперечень. Так як на даний час перебуває у пошуку роботи, оскільки влаштуватися за спеціальністю не має можливості, проживає з матір`ю, яка постійно хворіє, крім того, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою і перебуває на утриманні їх спільна дитина, та не взмозі сплачувати аліменти у розмірі 2 500 грн., а тому достатнім розміром аліментів, який відповідатиме принципам розумності та справедливості становитиме 1 200 грн..

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився та надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до ст.ст.128-130 ЦПК України, призначеного судом на 14 вересня 2018 року, і він обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що позбавило його передбаченого цивільним законодавством права надавати суду докази, якими він заперечує проти позову та які мають суттєве значення для вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково у частині стягнення аліментів на доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду першої інстанції у частині заявлених позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і вирішення цієї вимоги судом, сторонами не оскаржено і рішення у цій частині набрало законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Встановлено, що 25 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6 було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №91 і від даного шлюбу народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданий 10.03.2016 року.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 182 частина 1 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст.184 СК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Сторонами не заперечується, що донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 та потребує матеріального забезпечення і між батьками відсутня домовленість про сплату аліментів на утримання дитини.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог ОСОБА_2 у частині стягнення аліментів у розмірі 2 500 грн. відповідач ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час проживає разом з матір`ю, яка постійно хворіє і перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою та у нього на утриманні перебуває спільна дитина і надав копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 де батьком дитини є ОСОБА_1 ..

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судова колегія констатує, що доказів щодо стану здоров`я матері, яка постійно хворіє і він проживає разом із нею ним не надано, а також те, що донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є на його утриманні і враховуючи те, що відповідач є молодою особою працездатного віку та виходячи із положень ст.ст.180-184 СК України розмір аліментів, який підлягає стягненню слід визначити у сумі 2 200 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст.180-184 СК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 рокускасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти на малолітню дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 200 грн., щомісячно, починаючи з 21 лютого 2018 року і до досягнення нею повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2019 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой