Справа № 357/8817/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

за участю представника позивача - ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому посилаючись на ч. 3 ст. 1272 ЦК України просить визначити йому додатковий строк в три місяці для подачі заяви до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло його баба - ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_4 мали у спільній власності квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , який являвся батьком позивача помер. На день смерті батько був зареєстрований в вищевказаній квартирі. Крім батька, за вказаною адресою була зареєстрована баба позивача ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 , баба позивача ОСОБА_3 не вспіла оформити спадщину, однак і не заявляла відмову від неї, тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 баба ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 . 20.05.2019 року він звернувся до Узинської нотаріальної контори Київської області щодо прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 , однак отримав відмову в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вчасно не звернувся з заявою, оскільки ще з 2014 року проживав за вищевказаною адресою, тому вважав себе таким, що прийняв спадщину. Саме неправильне розуміння позивачем факту проживання разом з спадкодавцем не дало можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

09.08.2019 року судом прийнято справу до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

25.09.2019 року відповідач Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області звернулися до суду з відзивом на позов в якому просили відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Відзив обґрунтований тим, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. - дати смерті своєї баби - ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , у позивача були об`єктивні перешкоди для реалізації свого права як спадкоємця, у зв`язку із чим, вважають, що позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу свої вимог і заперечень. Тому пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту у судовому порядку.

30.09.2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

23.10.2019 року представник позивача адвокат Коннова Н.І. звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу без її участі та позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач Узинська міська рада Білоцерківського району Київської області в судове засідання свого представника не направив, просили розгляд справи проводити за відсутності їх представника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло виданого 09.12.2002 року Фастівським бюро технічної інвентаризації , квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_4 на праві спільної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який являвся батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно копії довідки виданої Узинською міською радою 17.05.2019 року, ОСОБА_1 , 1994 року народження, про те, що ОСОБА_4 до дня смерті « ІНФОРМАЦІЯ_4 » був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . На день його смерті за вищевказаною адресою разом були прописані члени сім`ї - мати ОСОБА_3 , 1940 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 23.12.2016 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

З інформаційної довідки виданої Білоцерківським міськрайонним відділом Державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області 05.07.2019 року за № 16.2-38/2479 вбачається, що у відділі наявний актовий запис про народження № 01 від 26.01.1963 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (батько: ОСОБА_5 , мати: ОСОБА_3 ), складений виконкомом Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області.

На день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 , 1994 року народження з 2014 року по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації.

Після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Проте, державний нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області відмовив позивачцу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3 , оскільки останній вважається таким, що не прийняв спадщину, тобто не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк шість місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно вказаної постанови державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. від 20.05.2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася.

Отже, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 немає.

Вказані обставини підтверджується наявними в матеріалах доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст. 1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивач на день смерті спадкодавця фактично проживав з нею без реєстрації, та по теперішній час проживає за вказаною адресою, тому вважав, що прийняв спадщину та являється єдиним спадкоємцем за законом, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, тобто заявлений позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 2, 3, 4, 12, 13, 81, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом трьох місяців з дня вступу рішення суду в законну силу.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:Б. І. Кошель