Справа № 500/4218/18
Провадження № 2/500/405/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, вселення, стягнення витрат на професійну правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, який уточнили 29.08.2019 року (а.с.46-48, 58-59), до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, вселення. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками (по 1/12 частині) житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року. Відповідачу ОСОБА_5 також належить 2/12 частини вказаного житлового будинку на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2017 року. Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про власність №356 від 23.05.1994 року і кожному з них належить по 1/8 частині будинку. Фактично на протязі останніх шести років відповідач ОСОБА_5 разом із своєю родиною проживає у належній позивачам частині житлового будинку, та користується усіма господарськими будівлями, надвірними спорудами та земельною ділянкою. На пропозиції позивачів щодо урегулювання спору, а саме: врегулювати порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями; впустити їх в будинок та дозволити користуватися будинком та земельною ділянкою, відповідач не реагує. Також, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь витрати на професійну правничу допомогу по 750 грн. на кожного та на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_10 , який діє і як представник ОСОБА_3 , позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, сповіщений про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань по справі суду не надав. 26.11.2018 року надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вважає позов не обґрунтованим, оскільки він ніколи не перешкоджав позивачам у вселенні та проживанні у спірному будинку. Оскільки у будинку разом з ним проживала також мати ОСОБА_11 , позивачі не бажали доглядати за нею та допомагати їй, тому довгий час не проявляли бажання користуватися вказаним житлом, не мали претензій до нього, не вимагали надати їм ключі від будинку, оскільки він доглядав за матір`ю. ОСОБА_11 не заперечує щодо того, щоб позивачі вселилися у спільну частину будинку, бажає надати їм ключі від будинку, проте вони відмовляються їх отримати.

Представник відповідача ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що позов не обґрунтований, ніякого спору між сторонами не існує, відповідач не чинить позивачам перешкод у користуванні житловим будинком, а позивачі самі не бажають вселятися і мешкати у вказаному житловому будинку.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року залишено без розгляду заяву позивачів про відмову від позову за їх заявою.

Заслухавши пояснення позивачів, їх представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 ст.13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є власниками (по 1/12 частині) житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року,Ю що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9-12) та довідкою КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1454 від 15.09.2016 рок.(а.с. 13)

ОСОБА_5 є власником 2/12 частин вказаного житлового будинку на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.11.2016 року та рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.11.2017 року (а.с.18-20).

Іншими співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (по 1/8 частині) є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про власність №356 від 23.05.1994 року (а.с.13). Дані обставини також підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9-12, 89-91).

Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст.379ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ч.1 ЦК України).

Згідно ч. 1, 2ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Як передбачено частиною 1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

За положеннями ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також в процесі розгляду справи, та визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивачі як співвласники житлового будинку по АДРЕСА_1 , звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні спільним житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами та вселення. До позовної заяви додано лист (а.с. 6) з проханням врегулювання спору в досудовому порядку, який отриманий відповідачем а.с. 8 в червні 2017 року.

За змістом ч.1 статті 4 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

В ході розгляду справи відповідачем надано лист від 23.11.2018 року (а.с. 86) на ім`я позивачів в якому він повідомляє, що не чинить та не збирається чинити їм перешкоди в користуванні власністю, у вселенні та проживанні в будинку по АДРЕСА_1 . Та повідомляє, що в будь-який момент готовий передати один із ключів від дверей та калітки для зняття дублікату і не заперечує щодо вселення, просить зв`язатися за номером телефону чи підійти за адресою проживання з попереднім повідомленням його по телефону.

В судовому засіданні сторони повідомили суд, що в грудні 2018 січні 2019 року позивачі отримали ключ від житлового будинку по АДРЕСА_1 та завезли свої речі в зазначений будинок, отже, позивачі мають можливість користуватися своїми частками житлового будинку та на теперішній час між сторонами відсутній спір щодо користування житлом, а тому відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. З цих же підстав, суд залишає без задоволення вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-79, 81, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 64,116,156 ЖК України, ст.ст.355,356,358, 383,391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими будівлями та надвірними спорудами, вселення, стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя: Т.П.Пащенко