Справа №333/6690/18
Провадження №2/333/597/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд у м. Запоріжжя у складі: судді Круглікової А.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Круглікової А.В. у цивільній справі

за позовною заявою: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

до відповідача: ОСОБА_1, АДРЕСА_2,

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 32,

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: відділ у справах дітей Червоноградської міської ради, як орган опіки та піклування, 80100, Львівська обл., м. Червоноград, пр. Шевченка, буд. 19

про визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа № 333/6690/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

25.03.2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про відвід судді у цивільній справі № 333/6690/18. Зазначену заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ухвалою від 20.02.2019 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про визнання зловживання позивачем своїми правами, роз'єднання позовних вимог та скерування справи на розгляд за підсудністю до Червоногвардійського міського суду Львівської області за місцем проживання останнього. З цих підстав, ОСОБА_1 вважає, що на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя Круглікова А.В. підлягає відводу, у зв'язку з недовірою відповідача.

Суд, керуючись ч. 8 ст. 40 ЦПК України, вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 25.03.2019 року, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 про відвід від 25.03.2019 року, заявник фактично не погоджується з процесуальним рішенням судді, що в свою чергу не є правовою підставою для відводу судді.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року № 8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, суд приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

З огляду на викладене, заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Круглікової А.В. підлягає вирішенню суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У зв'язку з чим, заява ОСОБА_1 про відвід судді Круглікової А.В. підлягає визначенню в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 39, 40, 252, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід головуючому судді Кругліковій Аллі Вікторівні у цивільній справі № 333/6690/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір'ю та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Передати заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Круглікової Алли Вікторівни у цивільній справі № 333/6690/18 до канцелярії Комунарського районного суду м. Запоріжжя для визначення автоматизованою системою документообігу суду, на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова