Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 243/322/17

провадження № 61-27255св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» на рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 травня 2017 року у складі колегії суддів: Космачевської Т. В., Курило В. П., Канурної О. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» (далі - ТОВ «КЗТС Машинінг») про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС Машинінг» укладено договір оренди земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також увійшла земельна ділянка площею 8,2731 га та 06 жовтня 2016 року державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Грецькою Т. П. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за № 409.

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з листом, у якому повідомила, що вона є спадкоємицею після померлої ОСОБА_2 та просила надати їй інформацію щодо нормативної вартості земельної ділянки та повідомити коли та у якому розмірі проводилась індексація земельної ділянки.

22 листопада 2016 року ТОВ «КЗТС Машинінг» надана відповідь, в якій відповідач зазначив, що нормативна грошова оцінка станом на 2016 рік становить 171 964,10 грн з урахуванням коефіцієнта 1,756 (згідно постанови КМУ №1185) та коефіцієнтів індексації. Також, відповідач надав витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки б/н від 31 липня 2013 року.

Не погодившись із наданим відповідачем розрахунком 30 листопада 2016 року позивач направила на адресу ТОВ «КЗТС Машинінг» вимогу про сплату коштів, які відповідачем не доплачувались протягом трьох років та перерахувати розмір орендної платні за 2016 рік. Окрім того, вона надала свої розрахунки нормативно грошової оцінки землі станом на 30 листопада 2016 року, що з урахуванням індексу інфляції склала 253 424,02 грн. Відповідач 12 грудня 2016 року відповів про безпідставність цієї вимоги та про правильність нарахування орендної плати.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору та несплату у встановлений договором строк орендної плати позивачка просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року б/н, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС Машинінг».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутні підстави визначені законом для розірвання договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 16 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Скасовано договір оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС Машинінг», на земельну ділянку площею 8,2731 га, кадастровий номер :04:000:0142, місце розташування: Донецька область, Слов`янський район, Прелесненська сільська рада, в межах від А до Б землі загального користування, від Б до В землі ОСОБА_4 , від В до Г землі ОСОБА_5 , від Г до Д землі ОСОБА_6 , від Д до Е землі ОСОБА_7 , від Е до А землі ОСОБА_8

Стягнуто з ТОВ «КЗТС Машинінг» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 344,00 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що мала місце систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ТОВ «КЗТС Машинінг» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою та просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що товариством було здійснено коригування нормативної грошової оцінки та орендна плата виплачувалась згідно з нормами чинного законодавства; несвоєчасна виплата орендної плати відбулася у зв`язку з відсутністю заяви ОСОБА_2 про перерахування орендної плати на банківський рахунок, а тому виплата могла бути здійснена лише готівкою через касу.

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_1 просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «КЗТС Машинінг» було укладено договір оренди земельної ділянки. Орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського значення, яка знаходиться на території Прелесненської сільської ради Слов`янського району Донецької області (а. с. 45-46).

Відповідно до акта приймання - передачі земельної ділянки від 29 грудня 2012 року ОСОБА_2 передала, а ТОВ «КЗТС Машинінг», в особі директора ОСОБА_9 . прийняв в натурі земельну ділянку загальною площею 8,2731 га, в тому числі ріллі 8,2731 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 47).

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: земельної ділянки 8,2731 га, в тому числі рілля - 8,2731 га, кадастровий номер №424285700:04:000:0142, місце розташування Донецька область, Слов`янський район, Прелесненська сільська рада (свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2016 року, засвідчене приватним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т. П., а. с. 9).

Відповідно до довідки про нарахування, утримання та виплати з орендної плати ОСОБА_2 в період з 2012 до 2016 року нараховано орендну плату за договором оренди землі від 01 вересня 2012 року за 2012 рік - 975,20 грн за мінусом НДФЛ, ця сума отримана нею 06 вересня 2012 року та 18 січня 2013 року; за 2013 рік - 2 925,58 грн за мінусом НДФЛ, ця сума отримана нею 30 липня 2013 року та 24 січня 2014 року; за 2014 рік - 2 925,58 грн за мінусом НДФЛ, ця сума отримана нею 10 грудня 2014 року; за 2015 рік - 3 589,76 грн за мінусом НДФЛ, ця сума отримана нею 27 січня 2016 року. За 2016 рік орендну плату в розмірі 5 537,26 грн за мінусом НДФЛ нараховано, але до теперішнього часу не виплачено (а. с. 87).

14 листопада 2016 року та 30 листопада 2016 року ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «КЗТС Машинінг» з повідомленням про те, що вона отримала право на спадщину на земельну ділянку після смерті орендодавця ОСОБА_1 , просила надати їй інформацію про проведення нормативної оцінки земельної ділянки, індексації оцінки земельної ділянки та сплати заборгованості орендної плати з урахуванням плати за 2016 рік (а. с. 5, 6).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому, неналежне виконання умов договору, а саме часткове невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 19 спірного договору оренди земельної ділянки від 01 вересня 2012 року орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року (а. с. 45).

Встановивши, що відповідач в період з часу укладення договору оренди - 01 вересня 2012 року по теперішній час несвоєчасно оплачував орендну плату, а за 2016 рік орендну плату в розмірі 5 537,26 грн за мінусом НДФЛ нараховано, але до теперішнього часу не виплачено, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про те, що мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доводи касаційної скарги про те, що товариством було здійснено коригування нормативної грошової оцінки та орендна плата виплачувалась згідно з нормами чинного законодавства висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України.

Доводи скарги про те, що несвоєчасна виплата орендної плати відбулася у зв`язку з відсутністю заяви ОСОБА_2 про перерахування орендної плати на банківський рахунок, а тому виплата могла бути здійснена лише готівкою через касу не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до частини першої статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «КЗТС Машинінг» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 16 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко