Провадження№2/235/336/19
Справа №235/7599/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2019 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Фоміної Т.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 20.02.2018 року ним надано відповідачці позику у розмірі 5500 грн. строком до 20.09.2018 року, про що була складена відповідна розписка. Крім того, з 01.06.2018 року по 20.06.2018 року він додатково надав ОСОБА_2 суму у розмірі 3000 грн. на сплату мита за внесення до державного реєстру даних по спадковій справі ОСОБА_2 У вказаний строк відповідачка гроші не повернула, чим порушив покладені на неї обов»язки щодо виконання даного зобов»язання. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за невиконання договору позики у розмірі 5500 грн та 3000 грн., понесені судові витрати у розмірі 1000 грн. за підготовку позовної заяви та 704,80 грн. судового збору.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день і час слухання справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не зявився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2018 року позивачем ОСОБА_1 надано відповідаці ОСОБА_2 позику в розмірі 5500 грн. в строк до 20.09.2018 року, про що відповідачкою власноруч складено розписка від 20.02.2018 року. ( а.с. 5).

Жодного доказу щодо повернення суми боргу позивачу станом на 20.09.2018 року відповідачкою не надано.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповаідно до ст. 1047 ЦК Українги договір позики укладається у письмові формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є реальним, вважається укладеним в момент здійснення дії по передачі предмета договору на основі попередньої домовленості

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення суми боргу з відповідачки ОСОБА_2 в розмірі 5500 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 3000 грн. отриманої в строк до 20.09.2018 року позики, то суд в даному випадку приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки вказаний факт не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 456 грн.

Що стосується стягнення судових витрат в розмірі 1000 грн. за підготовку позовної заяви та 6000 грн. , понесених у звязку з розглядом справи, то в цій частині слід відмовити у звязку з недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 611, 612, 629, 1046-1047,1050 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273, 283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: м. Покровськ, мкр-н Шахтарський, 26/62 , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, який проживає за адресою: м. Покровськ, мкр-н Гірник, 1/79, 5500 грн. за договором позики, понесені судові витрати у розмірі 456 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2019 року.

Суддя: