Справа № 2-2469/11 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/487/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Львів

Справа № 2-2469/11

Провадження 22-ц/811/487/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представників Дацко А.О. , Ільків С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Авдєєнка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_3

на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року в складі судді Ліуш А.І.

у справі

за заявою Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року заяву задоволено.

Дану ухвалу оскаржив адвокат Авдєєнко Віталій Вікторович в інтересах ОСОБА_3 , подавши апеляційну скаргу.

З ухвалою не погоджується, вважає що вона прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що розгляд судом першої інстанції заяви ПАТ "Креді Агріколь Банк" без виклику сторін в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Зазначає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.ст. 12, 76, 77, 78, 79, 81 ЦПК України допустивши недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції на порушення Залізничним районним судом м. Львова ч. 5 ст. 263 ЦПК України відповідно до якої обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вказує, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа у зв`язку з його втратою суд зобов`язаний перевірити чи не було виконання рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили (Висновок Верховного суду сформований у постанові від 22. 10.2018 року у справі № 2-824/2009). Скаржник зазначає, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 листопада 2011 року про стягнення з Відповідачів заборгованості за кредитним договором № 136/07-ф від 28.08.2007 року є частково виконаним, що не перевірено судом першої інстанції. Зазначає, що наведені вище обставини в будь-якому разі виключають можливість видачі дубліката виконавчого листа № 2-2469 без врахування фактичного погашення розміру заборгованості.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ "Креді Агріколь Банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Дацко А.О. , Ільків С. М ., перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до п.п. 17.4 розділу № 13 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 29 листопада 2011 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Залізничним районним судом міста Львова на підставі рішення від 29 листопада 2011 року видано виконавчий лист від 23 травня 2012 року в якому зазначено строк пред`явлення до виконання один рік.

Окрім того із матеріалів заяви вбачається, що лише 24 вересня 2018 року представником стягувача подано запит про хід виконавчого провадження до Личаківського ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області, однак на запит Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» не надано підтверджуючих документів щодо відправки та отримання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», лише зазначені про направлення такої на адресу стягувача. Вищезазначені обставини позбавляють стягувача права на задоволення його законних вимог, підтверджених рішенням суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Банк не надав доказів втрати виконавчого документа.

Врахувавши, що виконавчий лист пред`явлено до виконання у липні 2012року, банк звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку його пред`явлення лише у листопаді 2018 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення цієї заяви.

При цьому у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже стягувач отримав виконавчий лист у 2012 році, однак вжив активних заходів щодо з`ясування стану їх виконання лише у листопаді 2018 року, тобто через чотири роки.

Відповідно до постанови Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 27.06.2013 виконавчий лист №2-2469 повернуто стягувачеві.

Оскільки заявником не надано належних доказів втрати виконавчого листа, то підстави для видачі його дубліката та поновлення строку пред`явлення до виконання відсутні.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такого висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17р., 06 грудня 2018 року у справі №2-4059/10 та 22 жовтня 2018 року у справі №2-824/2009р.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ "Креді Агріколь Банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилання банку на те, що виконавчий лист був утрачений державною виконавчою службою під час його виконання, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відтак доводи апеляційної скарги є підставними та підлягають задоволенню

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції та однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням вищенаведеного, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні зави з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Авдєєнка Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ПАТ "Креді Агріколь Банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.10.2019 року.

Головуючий

Судді