КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи №758/1081/18
Головуючий у першій інстанції - Захарчук С.С.
Номер провадження № 22-ц/824/2911/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із вказаним позовом, який мотивовано тим, що 08 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис на підставі договору б/н від 18 лютого 2011 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», й відповідно до даного напису з неї на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості у розмір 55 618, 86 грн.

Однак, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві зазначається, що банком не надано документів, які можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, про наявність боргу позивачу не було відомо та вона не повідомлялася про наявність боргу.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18890 від 08 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08 листопада 2017 року, зареєстрований у реєстрі під № 18890, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.

09 листопада 2018 року ОСОБА_2 та її адвокатом Гарницьким П.П. було подано заяву про відшкодування відповідачем понесених витрат позивачем, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок задоволення позовних вимог. Відповідно до зазначеної заяви просили стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати, пов'язані з отриманням правової допомоги від адвоката Гарницького П.П. у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу було заявлено як в самій позовній заяві, так і під час судових дебатів, без зазначення конкретної суми, так як вона могла змінитися у сторону збільшення. Також вказано, що саму заяву було подано в межах п'яти днів після ухвалення рішення суду. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Сторони будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, залишаючи подану ОСОБА_2 заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу без розгляду мотивував своє рішення тим, що до закінчення дебатів у справі у справі ні позивачем, ні її представником заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не було подано або зроблено заяви про надання доказів про понесенні судові витрати, що свідчить про пропуск процесуального строку.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції оскільки він відповідає обставинам справи на підставі досліджених судом доказів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, звертаючись до суду із вказаним позовом просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18890 від 08 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. а також просила всі судові витрати покласти на відповідача.

Із технічного запису судового засідання від 08 листопада 2018 року вбачається, що представником позивача у справі Гарницьким П.П. під час судових дебатів було підтримано позовні вимоги в повному обсягу в тому числі і в частині покладення на відповідача у справі відшкодування всіх судових витрат у справі. Вказаний факт підтверджується також і протоколом судового засідання від 08 листопада 2018 року. (а.с.74).

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

За правилами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 84 ЦПК України, 2004 року, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року спір вирішений по суті, а 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 подано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із доданими відповідними доказами.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для вирішення заяви ОСОБА_2 про відшкодування за рахунок відповідача понесених нею витрат по сплаті послуг правничої допомоги, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що позивачка у порядку визначеному чинним законодавством просила стягнути з відповідача вказані витрати.

Так, ні в позовній заяві, ні окремо в матеріалах справи, позивачкою не зазначалося про укладення між нею та адвокатом Гарницьким П.П. угоди про надання послуг правничої допомоги, дана угода не додавався до матеріалів справи в тому числі і до судових дебатів, не надавався позивачкою та її представником і розрахунок вартості таких послуг, копія ордеру №101207 від 20 січня 2018 року (а.с.4) також не містить посилання на номер укладеної угоди та дату укладення такої угоди.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Із технічного запису судового засідання від 08 листопада 2018 року вбачається, що представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат Гарницький П.П. в судових дебатах підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити. Разом з тим із вказаного виступу ( запису технічної фіксації судового процесу) не вбачається, що представник заявляв про наявність укладеної угоди між ним та позивачкою, а також про надання ним правничої допомоги позивачці, про їх розмір та прохання в цій частині ним належним чином не викладено.

Згідно до норм ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивачкою пропущено процесуальні строки на подачу заяви про стягнення з відповідача понесених нею витрат на правничу допомогу тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та законного висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 26 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 30 днів.

Постанова виготовлена 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв