КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3481/19
Провадження № 4-с/520/45/19
УХВАЛА

26.03.2019

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни (адреса: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3) про визнання неправомірними дій приватного виконавця, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Баірової Н.М. при винесенні постанови про накладення арешту коштів боржника від 16.01.2019 року у виконавчому провадженні №57873824, скасувати постанову в частині накладення арешту на зарплатний рахунок НОМЕР_3 відкритий в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», та зобов`язати приватного виконавця Баірову Н.М. зняти арешт з грошових коштів на зарплатному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування наданої скарги скаржник посилається на те, що 06.08.2018 року Київським районним судом м. Одеси постановлено вирок в кримінальній справі № 520/14550/17, в якому судом задоволено цивільний позов зацікавленої особи ОСОБА_2 про стягнення з нього - ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 20516,00 грн., і моральної шкоди в сумі 60000,00 грн., на виконання даного вироку суду 01 листопада 2018 року видано виконавчий лист №520/14550/17.

07 грудня 2018 року, як вказує скаржник, приватним виконавцем Баіровою Н.М. відкрито виконавче провадження №57873824 по примусовому виконанню вищезгаданого виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з нього коштів, а 14 грудня 2018року приватним виконавцем Баірововю Н.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 50% доходів.

Скаржник зазначає, що 16 січня 2019 року приватним виконавцем Баірововю Н.М. винесено постанову про арешт коштів боржника в AT «Райффайзен Банк Аваль», а 17 січня 2019 року надіслано вимогу до цього ж банку надати інформацію щодо наявності відкритих рахунків на його ім 'я та розміру залишку коштів на них.

17 січня 2019 року, як стверджує скаржник, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило приватного виконавця про те, що арешт на рахунок накладено, а також надано інформацію по відкритих рахунках та залишках коштів, де зазначило, що рахунок НОМЕР_1 являється зарплатним рахунком.

Скаржник вказує, що в ході виконавчого провадження приватним виконавцем накладено арешт на зарплатний картковий рахунок фізичної особи НОМЕР_1 , який було заблоковано ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», є зарплатним рахунком, на який зараховується заробітна плата, що належним чином підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 17.01.2018 року, наданої на вимогу приватного виконавця Баірової Н . М ., випискою за зарплатним картковим рахунком фізичної особи за період з 03.06.2018 року по 21.01.2019 року та довідкою №Д5-В 16/62/26 від 23 січня 2019 року, копія яких ним також надано приватному виконавцю.

Разом з тим, скаржник вважає такі дії приватного виконавця протиправними та такими, що грубо порушують його права, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» чітко передбачено розмір відрахувань із заробітної плати, які мають спрямовуватись на погашення боргу, в даному випадку цей розмір складає 50% від доходу, тобто половина моєї зарплатні.

З урахуванням викладеного, вважаючи, що рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» має бути виключено з рахунків, на які був накладений арешт згідно постанови про арешт кошів боржників від 16.01.2019 року, оскільки в постанові було вказано «всі рахунки боржника», і такий арешт має бути знятий з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 21.02.2019року було прийнято скаргу до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, заінтересована особа - ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій приватного виконавця, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Скаржник - ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 26.03.2019року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Наталія Михайлівна про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання 26.03.2019року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 26.03.2019року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, вироком Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2018року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суд Одеського області від 23.10.2018 року, було, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 20516 грн. і моральну шкоду у сумі 60 000 грн., а всього 80 516 грн.

На виконання вказаного вироку 01.11.2018 року Київським районним судом м. Одеси було видано відповідний виконавчий лист.

07.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57873824 з примусового виконавчого листа №520/14550/17, виданий 01.11.2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 20516 грн. і моральну шкоду у сумі 60 000 грн., а всього 80 516,00 грн.

14.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою було звернуто стягнення на доходи боржника - ОСОБА_1 .

16.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 325570, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 88926,6грн.

Листом від 17.01.2019 року за № 81-15-8/5227-БТ АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило приватного виконавця про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнята постанова про арешт коштів боржника від 16.01.2019року ВП №57873824 прийнята до виконання, арешт накладено на кошти в межах суми 88926,60 грн., що містяться на п/р НОМЕР_3 (980), НОМЕР_4 (980) ОСОБА_1. Залишок коштів на п/р НОМЕР_3 недостатній для виконання даної постанови. Залишок коштів на п/р НОМЕР_4 відсутній для виконання даної постанови.

Крім того, листом від 22.01.2019 року за №81-15-9/900-БТ АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомило приватного виконавця про те, що за наданими даними на ім`я ОСОБА_1 відкрито:

рахунок для виплати заробітної плати НОМЕР_3 (МФО 300335), залишок коштів на якому станом на 22.01.2019р. складає 7 205грн. 06коп.;

картковий рахунок НОМЕР_5 (МФО 325570), залишок коштів на якому станом на 22.01.2019р. відсутній.

Договорів оренди індивідуального (банківського) сейфу не знайдено.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про арешт коштів боржника, було накладено арешт, зокрема, на кошти ОСОБА_1 , які містяться на п/р НОМЕР_3, який є рахунком для виплати заробітної плати.

04.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з зарплатного рахунку, однак листом від 12.02.2019року приватний виконавець повідомив про відсутність підстав щодо виключення рахунку із постанови про арешт коштів боржника від 16.01.2019, та відсутність правових підстав для зняття арешту з грошових коштів на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 рокук № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

Судовим розглядом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною від 16.01.2019 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 325570.

Відповідно до листа від 22.01.2019 року за №81-15-9/900-БТ АТ «Райффайзен Банк Аваль», рахунок НОМЕР_1 є рахунком для виплати заробітної плати.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що внаслідок винесення приватним виконавцем постанови про арешт усіх коштів на банківських рахунках ОСОБА_1 від 16.01.2019 року, було накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунку, який використовується останнім для отримання заробітної плати.

При цьому, на підставі вказаної постанови арешт було накладено на всі грошові кошти, які є отриманою боржником заробітною платою, що суперечить положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у даному випадку, із заробітної плати боржника може бути утримано її частину у розмірі 50 відсотків.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що приватним виконавця виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною не надано жодних доказів, які б підтвердили правоту її дій, як приватного виконавця, суд приходить до висновку, що дії приватного виконавця та його постанова не відповідають в повній мірі вимогам закону, а тому, скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні скарги в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця Баірової Н.М. при винесенні постанови про накладення арешту коштів боржника від 16.01.2019 року у виконавчому провадженні №57873824, оскільки дії приватного виконавця щодо накладення арешту на кошти боржника були неправомірними тільки в частині, що стосується накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни (адреса: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3) про визнання неправомірними дій приватного виконавця, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 16.01.2019 року у виконавчому провадженні №57873824 у частині арешту коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), які містяться на рахунку для виплати заробітної плати НОМЕР_3 (МФО 300335) в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про арешт коштів боржника від 16.01.2019 року у виконавчому провадженні №57873824 у частині арешту коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), які містяться на рахунку для виплати заробітної плати НОМЕР_3 (МФО 300335) в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірову Наталію Михайлівну зняти арешт з коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), які містяться на рахунку для виплати заробітної плати НОМЕР_3 (МФО 300335) в АТ «Райффайзен Банк Аваль».

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Петренко В. С.