Номер провадження: 22-ц/813/4112/19
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_3 - адвоката Гнатюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 січня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про розірвання іпотечного договору,

встановив:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Укрсоцбанк» про розірвання іпотечного договору.

Позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на належну їй квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач зазначила, що існує загроза того, що під час розгляду цієї справи судом, відповідач вдасться до вчинення додаткових перешкод позивачу у користуванні власністю, оскільки на даний час відсутні будь-які перешкоди для відповідача оформити у нотаріуса право власності на належну позивачу квартиру.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 січня 2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк» про розірвання іпотечного договору - задоволено.

Накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» ставить питання про скасування ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 02 січня 2019 року, та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

До суду апеляційної інстанції з'явився лише представник ОСОБА_3 - адвокат Гнатюк В.О., інші учасники справи до суду не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому колегією суддів враховано, що ОСОБА_5 не є учасником справи, оскільки не заявлений ні в позовній заяві, ні в оскаржуваній ухвалі суду.

Він лише безпідставно заявлений заявником апеляційної скарги в останній в якості особи, яка приймає участь у справі, у зв'язку з чим колегія суддів вирішила питання про слухання справи в його відсутність, у присутності адвоката Гнатюка В.О. та на підставі наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про обгрунтованість чи необрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів виходить із того, що відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є іпотечний договір від 08.08.2007 року, укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е., про розірвання якого ставить питання позивач ОСОБА_3

З цих підстав, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що на час розгляду даної цивільної справи і набрання судовим рішення законної сили, слід накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом спірного іпотечного договору.

При цьому, суд виходив із того, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Так, суд вказав, що відчуження відповідачем належного позивачеві майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог позивача, а заявлена позивачем заява про забезпечення позову є співмірною заявленим позивачем вимогам.

Саме з урахуванням даних обставин, суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на вищевказану квартиру може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

При цьому, суд правомірно вказав, що відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Доводи апелянта з приводу того, що надаючи суду заяву про забезпечення позову, позивач зловживає процесуальним правом, так як бажає таким чином уникнути стягнення на предмет іпотеки, є безпідставними, виходячи з того, що на даний час відсутнє судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, який є спірним за теперішнім позовом ОСОБА_7

Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року, яке на даний час є предметом апеляційного розгляду, ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено в позові до ОСОБА_7 про звернення стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.46-56).

Таким чином, на даний час у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що спірною ухвалою суду запроваджуються перешкоди ПАТ «Укрсоцбанк» для звернення на його користь спірної квартири, яка є іпотечним майном.

Що ж стосується питання щодо можливості застосування зустрічного забезпечення, то воно є безпідставним, так як підстави для застосування вимог, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку відсутні. В інших випадках застосування зустрічного забезпечення є правом суду, а не обов'язком, а тому незастосування зустрічного забезпечення в даному випадку не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у відповідності до вимог процесуального права.

У зв'язку з цим, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, п.1 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 січня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра