У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви поданої від імені позивача ОСОБА_1 , адвокатом Білоцерковець Юлієм Сергійовичем до Товариства з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 адвокат Білоцерковець Юлій Сергійович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи позовну заяву тим, що 31 липня 2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинив виконавчий напис №2662, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 13 915,29 гривень, в тому числі: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7 906,71 грн., Прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 6 008,58 грн. Стягнення здійснено за період з 01 серпня 2018 року по 25 червня 2019 року. Постановою приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни було відкрито виконавче провадження №59824825. Виконавчий напис нотаріуса здійснено у зв`язку з тим, що позивач є Боржником за кредитним договором №00601250 від 24.09.2013 року, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТзОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс».

Позивач вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням діючого законодавства України, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Дослідивши позовну заяву та додані неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, за змістом ч.2 ст.27 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас згідно з правилами, які врегульовані ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2019 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинив виконавчий напис №2662, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 13 915,29 гривень, та постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни було відкрито виконавче провадження №59824825, до матеріалів позовної заяви, таку надано не було.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позов мав бути пред`явлений за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса або за місцем знаходження відповідача юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом приватного виконавця є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Звернення стягувача на підставі виконавчого напису саме до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни, якою і відкрито виконавче провадження, та положення наведеного законодавства України передбачають право позивача-боржника обирати суд за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, а не право боржника обирати місце виконання виконавчого напису нотаріуса.

Зазначені положення чинного законодавства України, що передбачають можливість вчинення виконавчих дій в певних місцях мають на меті захист прав стягувача і забезпечують саме законні сподівання стягувача та отримання стягнутих коштів, та не свідчить про альтернативу вибору місця виконання виконавчого напису за боржником.

Отже вираження волі стягувача, відбулось вчиненням певних дій щодо звернення до Приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходження відповідача юридичної особи - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» є адреса: 04053, м.Київ, вул.Сечових стрільців, буд.37/41, що територіально відноситься до Шевченківського суду м.Києва.

Отже, вищевказаний позов є не підсудним Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області за правилом загальної територіальної підсудності.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходження, ПВ ВО м.Києва ОСОБА_2 , яким проводиться виконання даного виконавчого напису нотаріуса вказується за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 буд.6, оф АДРЕСА_3 , що територіального відноситься до Дніпровського району м.Києва.

До позовної заяви позивачем додано постанову приватного виконавця Юхименко О.Л. від 04.09.2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлена для виконання до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, м.Київ, Печерський район, вул. Академіка Богомольця, буд.10)

Таким чином, виконавчий напис виконується за місцем вчинення виконавчих дій по відрахуванню із заробітної плати боржника за місцем його роботи і на територію вказаної адреси розповсюджується юрисдикція Печерського районного суду м.Києва.

Отже, вищевказаний позов не підсудний Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області і за правилом альтернативної підсудності.

Враховуючи, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, цивільна справа має бути передана на розгляд Печерського районного суду м.Києва, як суду на територіальній юрисдикції якого, виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. При цьому, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Статтею 187 ч.9 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що матеріали позову (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати на розгляд до належного суду Печерського районного суду м.Києва, до територіального юрисдикції якого відноситься даний позов.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.27 ч.2, 31 ч.1 п.1, 187 ч.9, 258-260, 261 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

Керуючись ст. 31,187, 260, 261, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №308/11992/19 за позовною заявою поданої від імені позивача ОСОБА_1 , адвокатом Білоцерковець Юлієм Сергійовичем до Товариства з обмеженною відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс», треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович та Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вулиця Володимирська, 15) відповідно до територіальної підсудності.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош