ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 528/409/18 Номер провадження 22-ц/814/2445/19Головуючий у 1-й інстанції Татіщева Я. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес»

на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 липня 2019 року, постановлене суддею Татіщевою Я.В. (повний текст складено 17 липня 2019 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес», третя особа: комунальне підприємство «Центр надання послуг та консультацій Гребінківської районної ради», про визнання недійсними додаткових угод до договорів оренди землі та скасування записів про державну реєстрацію права оренди,

в с т а н о в и в:

15.05.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до СТОВ «Прогрес» про визнання недійсними додаткових угод від 15.10.2015 до договорів оренди землі від 26.01.2012 щодо передачі в оренду відповідачу терміном до 31.12.2028 земельних ділянок площею 4,5 га (кадастровий номер :00:003:0029) та площею 4,5 га (кадастровий номер:00:003:0028), які належать їй на праві власності, розташовані в адміністративних межах Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що не підписувала зазначені додаткові угоди та у неї було відсутнє волевиявлення на їх укладення, що відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України є підставою для визнання їх недійсними та як наслідок, для скасування державної реєстрації права оренди вказаних земельних ділянок.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 липня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду від 15.10.2015 до договору оренди землі від 26.01.2012 щодо передачі в оренду СТОВ «Прогрес» терміном до 31.12.2028 земельної ділянки площею 4,5 га, право власності на яку посвідчено державним актом від 07.04.2006, серія ПЛ № 175378 та витягом з Державного реєстру речових прав №5652115, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0029, розташовану в адміністративних межах Григорівської сільської ради Гребінківськогого району Полтавської області за межами населеного пункту.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,5 га, кадастровий номер :00:003:0029, розташовану в адміністративних межах Григорівської сільської ради Гребінківськогого району Полтавської області за межами населеного пункту, яка проведена Реєстраціною службою Гребінківського районного управління юстиції на підставі додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди землі від 26.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» (номер запису про інше речове право 1522826).

Визнано недійсною додаткову угоду від 15.10.2015 до договору оренди землі від 26.01.2012 щодо передачі в оренду СТОВ «Прогрес» терміном до 31.12.2028 земельної ділянки площею 4,5 га, право власності на яку посвідчено державним актом від 07.04.2006, серія ПЛ №175377 та витягом з Державного реєстру речових прав №, кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0028, розташовану в адміністративних межах Григорівськоїсільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населеного пункту.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,5 га, кадастровий номер :00:003:0028, розташовану в адміністративних межах Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області за межами населеного пункту, яка проведена Реєстраційною службою Гребінківського районного управління юстиції на підставі додаткової угоди від 15.10.2015 до договору оренди землі від 26.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Прогрес» (номер запису про інше речове право 1524408).

Стягнуто зі СТОВ «Прогрес» на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 18559 грн., що складаються з 1409,60 грн. судового збору, 7150 грн. - витрати за проведення експертизи, 10000 грн. - витрати на правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що орендодавець ОСОБА_1 не підписувала оспорювані додаткові угоди, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №1267/1269/19-32 від 16.05.2019, а отже відсутнє волевиявлення власника. Вказані обставини є підставою для визнання додаткових угод до договорів оренди недійсними та скасування державної реєстрації права оренди.

СТОВ «Прогрес» подало апеляційну скаргу на вказане рішення. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити з мотивів дійсності оспорюваних додаткових угод від 15.10.2015.

Зазначає, що суд не врахував фактичні обставини, що на час укладення спірних додаткових угод комерційним директором товариства була ОСОБА_3 , яка є свекрухою позивача, та яка і надала товариству підписані додаткові угоди. В подальшому позивач щорічно одержувала орендну плату, а отже відбулося фактичне схвалення нею указаних додаткових угод, які були укладені на її користь.

Вважає, що спірні додаткові угоди від 15.10.2015 до договорів оренди були спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними,не містять положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, тобто відповідають загальним вимогам,встановленим статтею 203 ЦК України.

Заперечує співмірність зі складністю справи та розумність їхнього розміру стягнуті районним судом судові витрати в частині оплати правничої допомоги, яка не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечила доводи апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення. Зазначає, що одержувала орендну плату, вважаючи, що розрахунки з нею проводяться на підставі чинних договорів оренди 2012 року.

У суді апеляційної інстанції представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державних актів про право власності на земельну ділянку: серія та номер ПЛ №175378 від 07.04.2006, та ПЛ №175377 від 07.10.2006, належить на праві власності дві земельні ділянки, кожна площею 4.5 га, відповідно з кадастровими номерами :00:003:0028 та :00:003:0029, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовані в адміністративних межах Григорівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області./а.с.5-6/

26 січня 2012 року ОСОБА_1 уклала договори оренди вказаних земельних ділянок, передавши їх в оренду строком на п`ять років орендарю СТОВ «Прогрес». Пунктами 4.3 вказаних договорів передбачено, що договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації. Державна реєстрація цих договорів оренди здійснена Реєстраційною службою Гребінківського районного управління юстиції 04.07.2013./а.с.7-10/

Додатковими угодами від 15.10.2015 до договорів оренди від 26.01.2012 строк дії останніх продовжено до 31.12.2028. Крім того, вказаними додатковими угодами збільшено розмір орендної плати з 5% до 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки./а.с.12-21/

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться в графі «Від орендодавця» ліворуч від рукописного запису « ОСОБА_1 » на останньому аркуші додаткової угоди від 15.10.2015 до договорів оренди землі від 26.01.2012 (земельні ділянки площею 4,5 га з кадастровими номерами :00:003:0028 та :00:003:0029) виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її підпису./а.с.179/

Задовольняючи позов та визнаючи недійсними спірні додаткові угоди до договорів оренди землі, районний суд виходив з того, що вони не підписані орендодавцем, а отже укладені без волевиявлення власника, тому відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсними.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів.

Зокрема, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не врахування фактичних обставин укладення спірних додаткових угод, які вже підписаними надала товариству комерційний директор товариства ОСОБА_3 , яка є свекрухою позивача. По перше, такі обставини є припущенням, а по друге, вони ніяким чином не спростовують доведеного факту, що додаткові угоди позивач не підписувала.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що спірні додаткові угоди від 15.10.2015 до договорів оренди були спрямовані на реальне настання правових наслідків, обумовлених ними, та не містять положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін.

Відповідно до частини 3 статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин вважається таким, що укладений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (частина друга статті 207 ЦК України).

Згідно частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладені норми цивільного права та висновок судової почеркознавчої експертизи, яким підтверджено, що підпис орендодавця в додатковій угоді від 15.10.2015 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що спірні додаткові угоди є недійсними, оскільки не відповідають волевиявленню власника земельних ділянок як орендодавця. Виплата відповідачем та одержання позивачем орендної плати не спростовую викладених висновків та не свідчать про наступне схвалення додаткових угод, оскільки така плата проводилася в період дії договорів оренди від 26.01.2012, укладених строком на п`ять років, за користування належними позивачці земельними ділянками.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача в частині незгоди зі стягнутою сумою витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., оскільки зазначена сума достатньо обґрунтована та пропорційна до предмета спору і є належною та достатньою компенсацією витрат на правову допомогу у цій справі. Загальні посилання відповідача на практику Європейського суду з прав людини висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Натомість клопотання позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції на суму 5000,00 грн. не підлягає до задоволення, оскільки є необгрунтованим та не відповідає принципу пропорційності у цивільному судочинстві. Із урахуванням визначеного відшкодування витрат на правову допомогу в 10 000,00 грн. додаткове визначення витрат в розмірі 5 000,00 грн. є надмірним.

Керуючись ст.ст.367,368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» - залишити без задоволення.

Рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 15 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.10.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

Т.О. Кривчун