Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 758/8729/16

провадження № 61-16633св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного міста Києва, у складі колегії суддів: Чобіток А. О., Немировської О. В., Соколової В. В., від 25 січня 2018 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ГРУП» (далі - ТОВ «ВНГ ГРУП») про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по авансових звітах, стягнення компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 серпня 2014 року було проведено державну реєстрацію ТОВ «ВНГ ГРУП», в якому йому належало 100% статутного капіталу. 29 серпня 2014 року відповідно до наказу

№ 1 він приступив до виконання обов`язків на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». 08 жовтня 2015 року було проведено загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП», на яких ним було прийнято рішення про продаж 99,9% частки у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП» компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ», а його було призначено на посаду генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». 13 червня 2016 року учасниками ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ» його було повідомлено про звільнення із займаної посади генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» від 10 червня 2016 року. Відповідного рішення про звільнення, протоколу, наказу загальних зборів учасників про звільнення він не отримував, про причини звільнення повідомлений не був. Того ж дня йому було обмежено доступ до офісних приміщень товариства, що знаходяться за по вул. К. Малевича, буд. 86-П, оф. 215, 220 у м . Києві , в яких знаходяться матеріальні цінності та бухгалтерські, фінансові документи ТОВ «ВНГ ГРУП». 06 липня 2016 року ним на адресу учасників ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» було надіслано листи з проханням повідомити причини звільнення із займаної посади генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП», на що він не отримав обґрунтованої відповіді. Вважав, що внаслідок незаконного звільнення йому була завдана моральна шкода, оскільки дії учасників ТОВ «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» призвели до його моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях через раптове та незаконне звільнення.

Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 11 червня 2016 року № 1-зв «Про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора» на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України; поновити його на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП»; стягнути з ТОВ «ВНГ ГРУП» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 31 395 грн; заборгованість по заробітній платі за травень 2016 року у розмірі 2 415 грн; стягнути з ТОВ «ВНГ ГРУП» на його користь 50 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Подільського районного суду міста Києва, у складі судді Васильченка О. В., від 07 грудня 2017 рокупозов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ від 11 червня 2016 року № 1-зв про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП». Стягнуто з ТОВ «ВНГ ГРУП» на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 31 395 грн та 2 415 грн заборгованості по заробітній платі за травень 2016 року. Стягнуто з ТОВ «ВНГ ГРУП» на користь ОСОБА_1 5 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Подільського районного суду міста Києва, у складі судді Васильченка О. В., від 12 грудня 2017 року допущено негайне виконання рішення суду у частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» та стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження підстави припинення повноважень директора ТОВ «ВНГ ГРУП» за пунктом 5 статті 41 КЗпП України. Загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» було проведено з порушенням положень Закону України «Про господарські товариства», статуту ТОВ «ВНГ ГРУП». Також суду не надано документів, що підтверджують обрання ОСОБА_3 головою товариства «ВНГ ГРУП», який відповідно до статуту має право скликати збори. У протоколі загальних зборів № 10/06-16 від 10 червня 2016 року не зазначено причини та правової підстави (конкретної норми права) для звільнення позивача із займаної посади. У наказі про звільнення зазначено дві статті, на підставі яких звільнено позивача: пункт 5 частини першої статті 41 КЗпП України - у зв`язку з припиненням повноважень та пункт 2 частини першої

статті 41 КЗпП України - у зв`язку з втратою довіри.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ВНГ ГРУП» задоволено. Рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року та додаткове рішення Подільського районного суду міста Києва від 12 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ від 11 червня 2016 року № 1-зв про звільнення

ОСОБА_1 з посади генерального директора у частині зазначення причини звільнення «у зв`язку з оголошеною недовірою». Позов в іншій частині залишено без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідачем дотримано норми законодавства, оскільки звільнений працівник був членом виконавчого органу, припинення повноважень якого відбулось на підставі рішення загальних зборів учасників товариства, які на даний час є чинними. Чинність рішення загальних зборів відповідача про припинення повноважень позивача виключає скасування прийнятого на основі цього рішення наказу про звільнення, оскільки відповідачем виконана умова щодо припинення повноважень позивача, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України. У той же час суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оспорюваний наказ про звільнення не відповідає вимогам чинного законодавства у частині зазначення причини звільнення, оскільки звільнення працівника у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи не обов`язково має ґрунтуватись на вчиненні дисциплінарного правопорушення. Звільнення на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не передбачає необхідність з`ясування вини працівника, доцільності та причини звільнення, врахування попередньої роботи та інших позитивних результатів. Власникам господарських товариств надано право звільняти посадових осіб на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не встановив на якій підставі припинились повноваження позивача як генерального директора, не врахував, що позивач був призначений на цю посаду безстроково. Судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини, які мали значення для правильного вирішення справи, зроблено висновки, які не відповідають матеріалам справи та неправильно вирішено спір. Рішення загальних зборів учасників товариства про його звільнення на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не існує.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ВНГ ГРУП» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на те, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

14 травня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26 серпня 2014 року на підставі протоколу установчих зборів було створено ТОВ «ВНГ ГРУП».

27 серпня 2014 року було проведено державну реєстрацію ТОВ «ВНГ ГРУП», про що в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було зроблено відповідний запис № 1 032517. Для забезпечення діяльності товариства створено статутний капітал у розмірі 1 тис. грн. На посаду генерального директора товариства на підставі наказу по особовому складу від 29 серпня 2014 року № 1 призначено ОСОБА_1 безстроково.

Згідно з пунктом 3.1 статуту ТОВ «ВНГ ГРУП» є юридичною особою, підприємницьким товариством у формі товариства з обмеженою відповідальністю, яке керується у своїй діяльності цим статутом та чинним законодавством України.

28 вересня 2015 року було проведено загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП», на яких було прийнято рішення про продаж 99,9% частки у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП» юридичній особі за законодавством Німеччини, а саме: компанії «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» та 0,1 % на користь ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», у зв`язку із чим внесено зміни до складу учасників ТОВ «ВНГ ГРУП».

28 вересня 2015 року ОСОБА_1 на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» було призначено на посаду генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП».

Згідно з пунктом 9.1 статуту ТОВ «ВНГ ГРУП» органами управління товариства є загальні збори учасників, дирекція товариства.

Відповідно до пункту 10.1 статуту ТОВ «ВНГ ГРУП» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Збори учасників складаються з учасників або належним чином призначених ними представників. До компетенції загальних зборів учасників належить призначення та відкликання (звільнення) директорів; встановлення розміру оплати їх праці, прийняття рішення про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб товариства (пункт 10.4 статуту). Згідно з пунктом 10.10 статуту збори учасників скликаються не рідше 1 (одного) разу на рік і можуть бути проведені як на території України, так і на території місцезнаходження учасника товариства. Позачергові збори учасників скликаються на вимогу генерального директора або головою товариства (пункт 10.11 статуту).

10 червня 2016 року загальні збори учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» прийняли рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» з 10 червня 2016 року. На зборах був присутній учасник

ТОВ «ВНГ ГРУП» - компанія «ВЕЛЕС ГРІН ЕНЕРДЖИ ГМБХ» з часткою 99,9% у статутному капіталі ТОВ «ВНГ ГРУП».

Вказане рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» оформлено протоколом № 10/06-16, який підписано головою зборів ОСОБА_3 та секретарем зборів ОСОБА_2 (т. 2, а. с. 99-102).

Наказом ТОВ «ВНГ ГРУП» від 11 червня 2016 року № 1-зв ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України у зв`язку з оголошеною недовірою звільнено з посади генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» 11 червня 2016 року на підставі рішення загальних зборів, оформленого протоколом загальних зборів учасників

ТОВ «ВНГ ГРУП» від 10 червня 2016 року № 10/06-16.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відповідності до статей 41, 59 Закону України «Про господарські товариства» утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб.

Зміст пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП Українита частини третьої статті 99 ЦК України свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю може відбутися у будь-який час та з підстав, визначених вищим органом товариства, яким є загальні збори учасників. Право на припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права, метою таких гарантій є забезпечення права на здійснення на власний розсуд господарської діяльності та недопустимість або запобігання негативному впливу на управлінську та іншу діяльність у товаристві. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від власника (уповноваженого органу) товариства право на управління товариством при здійсненні господарської діяльності.

Згідно статті 92 ЦК України дієздатність юридичної особи здійснюється через її органи. Поняття дієздатності є цивілістичним, а отже, формування, зміна та припинення органів юридичної особи регулюються цивільним законодавством. Правовий статус членів колегіального виконавчого органу господарського товариства чи одноособового його керівника відрізняється від статусу інших працівників, що обумовлено специфікою трудової діяльності керівника, яка полягає у виконанні ним фактично від імені власника функцій по управлінню товариством.

Подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові

від 07 лютого 2018 року у справі № 711/5711/16-ц (провадження

№ 61-535св18).

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що права позивача під час звільнення з посади генерального директора товариства з 11 червня 2016 року на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не були порушені, оскільки загальні зборів учасників ТОВ «ВНГ ГРУП» у межах своєї компетенції прийняли 10 червня 2016 року № 10/06-16 рішення про припинення повноважень (звільнення) генерального директора ТОВ «ВНГ ГРУП» ОСОБА_1 . Це рішення є чинним та у судовому порядку не оскаржувалося.

Позивачем не доведено, що його звільнення у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо визнання незаконним оспорюваного наказу від 11 червня 2016 року

№ 1-зв про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора у частині зазначення причини звільнення «у зв`язку з оголошеною недовірою», оскільки передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України підстава розірвання трудового договору не передбачає необхідності попереднього з`ясування вини працівника, аналізу доцільності звільнення, врахування попередньої роботи та її результатів.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції по суті спору.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного міста Києва від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович