ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/210/638/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"12" березня 2019 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Реви К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», третя особа, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_6 в судовому засіданні присутньою не була, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача ПАТ «ПУМБ» в судовому засіданні присутнім не був, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений , про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача, відкладення розгляду справи, відзиву на позов до суду не надходило.
Третя особа, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судовому засіданні присутньою не була, про дату, час та місце судового засідання повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Пояснення на позов до суду не надходили.
У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач та її представник не заперечують проти заочного вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року за клопотанням представника позивача у відповідача витребувано належним чином завірену копію кредитної справи ОСОБА_7, у третьої особи, - копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис (а.с.30).
Копію ухвали надіслано учасникам справи, проте станом на день розгляду справи ухвалу суду не виконано.
У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду (ч.10 ст.84 ЦПК України).
З урахуванням положень ч.10 ст.84 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних доказів.
Доводи ОСОБА_2 про те, що вона з відповідачем будь-якого договору не укладала, заяви-анкети не підписувала відповідають дійсності, оскільки нею укладався договір з АТ «ОСОБА_8 КАПІТАЛ», правонаступником якого є відповідач, - ПАТ «ПУМБ», що не заперечується позивачем.
У звязку з неналежним виконання позивачем своїх зобовязань за договором ПАТ «ПУМБ» звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.9).
На підставі зазначеного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_9 24 квітня 2018 року відкрито виконавче провадження №56179126, звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 (а.с.11).
Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з урахуванням обставин, викладених в позовній заяві.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису, - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).
Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, за наявності всі необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та за умови, що заявником подано заяву до нотаріуса про вчинення такого правочину в межах строку позовної давності.
Відповідно до п.3.2 ст.3 Глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Пунктом 3.5. статті 3 глави 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі, - Перелік) нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17 та підтримується Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду (постанова від 23 січня 2018 року №310/9293/15).
Зважаючи на те, що оригінал договору перебуває у кредитора ПАТ «ПУМБ» та був наданий ним приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 для вчинення виконавчого напису, суд дійшов висновку про те, що кредитором надано нотаріусу належні документи для вчинення нотаріальної дії, проте суд враховує також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи.
Щодо порушення встановленого трирічного строку з дня виникнення вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями, - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Перебіг строку, протягом якого може бути видано виконавчий напис, починається з наступного дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Виконавчий напис вчинено щодо стягнення грошових коштів за період з 25 січня 2017 року по 25 січня 2018 року, кредитний договір укладено 12 серпня 2014 року, відомості щодо внесення позивачем останнього платежу відсутні (а.с.9).
Отже, суд позбавлений можливості перевірити дотримання при вчиненні виконавчого напису трирічного строку, встановленого вищевказаними нормами закону.
Крім того, в п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень, - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Отже, відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_2 отримувала, свідчить про те, що вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості перед новим кредитором, можливості або оспорити вимоги ПАТ «ПУМБ» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, при вчиненні виконавчого напису не додержано строків вчинення виконавчого напису з моменту надіслання відповідачем письмової вимоги про усунення порушень, тому суд задовольняє позов.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.4, 5, 13, 77, 121, 138, 141, 265, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3», третя особа, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 704,80грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№108, р.н.о.к.п.п.;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3», , юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд.№4;

- третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, адреса: 01054, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд.№37-41, офіс №215.

Суддя: Н. Ю. Вікторович