Справа № 523/3909/19
Провадження №2/523/2671/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вимогами та просить скасувати державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про спадщину, не зважаючи на той факт, що право власності спадкодавця було вже анулювало на момент звернення із заявою про проведення державної реєстрації власності, на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.09.2005 року, реєстраційний номер майна 8734168; скасувати державну реєстрацію права власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 дата прийняття рішення про державну реєстрацію 07.11.2005 року, реєстраційний номер майна 8734168; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 9-2475 від 30.10.1996 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, реєстраційний номер майна 8734168. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що він на підставі розпорядження Суворовської райадмінстрації ОМР №186 від 31.03.2017р. отримав ордер на жиле приміщення за адресою АДРЕСА_2 в подальшому, при зверненні до КП "Міського агенства з приватизації житла" з наміром отримати свідоцтво про право власності він дізнався, що за даною адресою наявна приватизація за гр. ОСОБА_4 від 30.10.1996р.. Після смерті ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину було зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 12.12.2005р. На думку позивача проведена реєстрація права власності за відповідачами є незаконною та порушує його права та інтереси як власника майна, адже розпорядженням Суворовської районної адміністрації №1764р від 16.12.2004р. в КП "ОМБТІ та РОН" в реєстраційній книзі 189пр на стр.162 зроблено запис про анулювання реєстрації права власності на кв. АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 26.04.2019р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою суду від 09.09.2019 р. справу призначено до розгляду по суті.

Позивач та представник позивача до судового засідання не зявились були повідомлені про розгляд справи належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги він підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна заява у якій вона позовні вимоги визнає просить розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась судом неоднаразово направлялись судові повістки про виклик до суду за адресою реєстрації, проте повідомлення вертаються з відміткою "адресат не проживає".

Відповідно до ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності№ 77309 від 30.10.1996р . )

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спадкове майно на яке було видано свідоцтво про право на спадщину за законом складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , спадкоємцями майна є на 1/2 частку дружина гр. ОСОБА_3 та на 1/2 частку дочка ОСОБА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.12.2004року).

Розпорядженням Суворовської райадміністрації ОМР № 1764 від 16.12.2004р. було ухвалено рішення про переведення ізольованої квартири АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до комунальної власності. Дане розпорядження було направлено до виконання до УЖКГ Одеського міськвиконкому з проханням відмінити розпорядження УЖКГ від 30.10.1996 р. за №77309 про приватизацію гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 , до начальника ОМБТІ та РОН з проханням анулювати гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 реєстрацію приватної власності квартири АДРЕСА_1 та до Четвертої державної нотаріальної контори з проханням відмінити свідоцтво про право на спадщину на гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 . Підставою для видання розпорядження стала заява гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 від 10.12.2004р., про передачу приватної власності на житло до комунальної власності. Дана згода була надана гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 у звязку з наданням їм ізольованої квартири АДРЕСА_4 розпорядженням райадміністрації від 03.11.2004р., з метою поліпшення житлових умов.

Таким чином, суд приходить до висновку що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як власники майна користуючись своїми правами на власний розсуд розпорядились належною їм квартирою та на підставі заяви просили районну адміністрацію передати квартиру до комунальної власності.

22.12.2004року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримано ордер на квартиру АДРЕСА_4 та теперішній час згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.03.2019р. за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно відповіді з КП "ОМБТІ та РОН" від 22.12.2004року на підставі розпорядження Суворовської райадміністрації ОМР № 1764 від 16.12.2004р. в реєстраційній книзі зроблено запис про анулювання реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.70).

Проте, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.03.2019 року квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності 1/4 частка (дата прийняття рішення про державну реєстрацію 07.11.2005р.) та за ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності 3/4 частини (дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.09.2005р.). Тобто, державна реєстрація права власності за відповідачами на квартиру АДРЕСА_1 була проведена після анулювання реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 27.01.2005 року, що діяла на момент вчинення оскаржуваних реєстрацій прав власності) - дані до розділу Державного реєстру прав вносяться в разі прийняття рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Державна реєстрація обмежень речових прав скасовується на підставі актів органів державної влади чи органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом, або у разі припинення відповідного договору, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. У разі виявлення невідповідності даних електронного файлу Державного реєстру прав документу-, на підставі якого було зареєстровано речове право чи його обмеження, пріоритет мають документарні дані.

Із аналізу вищевказаних норм вбачається, що у випадку якщо право власності спадкоємця було

анульовано - свідоцтва про право на спадщину не підлягало держаній реєстрації у зв`язку із невідповідністю заявлених прав із відомостями, що містяться і державному реєстрі прав власності, а тому державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 07.11.2005р. та від 14.09.2005р відбулась з порушенням закону.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. обставини встановленні у судовому рішенні є такими що не потребують додаткового встановлення.

Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2017р. квартиру АДРЕСА_1 визнано житловим приміщенням, а за ОСОБА_1 визнано право користування данною квартирою, зобовязано Суворовську районну адміністрацію ОМР видати ОСОБА_1 ордер на квартиру. Рішення набуло законної сили 21 лютого 2017року. На підставі розпорядження Суворовської райадміністрації ОМР №186 від 31.03.2017р. ОСОБА_1 отримав ордер на жиле приміщення № 009642 серія СР 18.04.2017р. на право зайняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що обставини щодо правомірності отримання ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1 встановлені рішенням судом, яке набуло законної сили, а тому судом такі обставини не встановлюються та додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Главою 29 ЦК України передбачені норми щодо захисту права власності.

Згідно ст. 387 ЦК України Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зі змісту ст. 396 ЦК України вбачається, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогам.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права та охоронювані інтереси інших осіб, суд приходить до висновку що наявна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 яка відбулась після скасування державної реєстрації їх прав на спірну квартиру є незаконною та такою, що порушує права та інтереси ОСОБА_1 , як користувача спірного майна. А тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі..

1 Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.09.2005 року, реєстраційний номер майна 8734168

2. Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 дата прийняття рішення про державну реєстрацію 07.11.2005 року, реєстраційний номер майна 8734168.

3 Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 9-2475 від 30.10.1996 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради, реєстраційний номер майна 8734168.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 21 жовтня 2019 р.

Суддя