Справа № 159/381/19
Провадження № 2/159/449/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.06.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 17.07.2005 р.н, який на даний час проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач спочатку допомагав позивачці утримувати спільного сина передаючи гроші та по можливості відвідуючи сина, а останнім часом перестав надавати кошти та цікавитись сином. Позивачка вказує, що домовленості про спосіб участі в утриманні неповнолітньої дитини між ними не досягнуто, а вонасама не взмозі утримувати сина, оскільки рівень його матеріального забезпечення постійно зростає, та вказує, що відповідач, працюючи водієм автобуса у підприємця, зможе надавати грошову допомогу на утримання сина без погіршення його матеріального стану. За вказаних обставин позивачка звернулась до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 26.02.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22.02.2019 року. Одночасно, відповідачу було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕГ №266685 від 23.01.2018 року ОСОБА_3 народився 17.07.2005 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, - що підтверджує той факт, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а позивачка - матірю.

Із матеріалів позову убачається, що 22.06.2007 року було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як установлено в судовому засіданні домовленості про спосіб участі в утриманні неповнолітньої дитини між позивачкою та відповідачем не досягнуто.

Доказів, які б спростовували дані обставини сторона відповідача суду не надала.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також із урахуванням середньостатистичних доходів громадян по Волинській області та Україні та положення ст.180 СК України про те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Визначений розмір аліментів на переконання суду, є об'єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Крім того, згідно поданої заяви, такі позовні вимоги були повністю визнані відповідачем ОСОБА_2

На підставі вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 180,181,182,183 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (02.09.1965 р.н, паспорт серії АЮ 109237 виданий 08.12.2009 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) в користь ОСОБА_1 (05.05.1966 р.н, паспорт серії АЮ 044611 виданий 23.08.2007 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (02.09.1965 р.н, паспорт серії АЮ 109237 виданий 08.12.2009 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.03.2019 року.

ГоловуючаОСОБА_5