ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2019 року

м. Харків

справа № 622/1311/15-ц

провадження № 22-ц/818/673/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Кредитна спілка «Інтер - інвест»,

відповідач - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Милиця Марія Леонідівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року в складі судді Кочнєва О.В.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Кредитної спілки «Інтер - інвест» (далі - КС «Інтер - інвест»), приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Милиці Марії Леонідівни (далі - ПН ХМНО Милиця М.Л.) та просив: визнати недійсним Договір іпотеки, укладений 18 травня 2010 року між ним та КС «Інтер - інвест», посвідчений ПН ХМНО Милицею М.Л. за реєстровим № 794; визнати пункти 18, 22 вказаного Договору іпотеки недійсними з моменту укладення правочину; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 29 серпня 2011 року ПН ХМНО Милицею М.Л. за реєстровим № 1528, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на житловий будинок АДРЕСА_1, який належить йому на праві спільної сумісної власності; зобов'язати ПН ХМНО Милицю М.Л. виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження запис про посвідчення Договору іпотеки та заборону відчуження предмету іпотеки; зобов'язати відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на будинок; стягнути з відповідача на його користь судові витрати, 7 800 грн. - спричинені збитки, 100 000 грн. - моральну шкоду та 1 900 грн. - витрати на послуги нотаріуса; визнати недійсним пункт 8.2 Кредитного договору, укладеного 18 травня 2010 року між ним та КС «Інтер - інвест»; зобов'язати КС «Інтер - інвест» провести перерахунок заборгованості з урахуванням недійсності пункту 8.2 вказаного Кредитного договору; зобов'язати КС «Інтер - інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру від 18 листопада 2011 року № 351 в розмірі 1 433 грн. 10 коп. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту; зобов'язати КС «Інтер - інвест» погодити з ним проведений перерахунок заборгованості; визнати дії ПН ХМНО Милиці М.Л. незаконними в частині посвідчення пунктів 18 - 23 Договору іпотеки, укладеного 18 травня 2010 року між ним та КС «Інтер - інвест».

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року провадження у даній цивільній справі закрито з підстав, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги позивача у даній справі не є ідентичними з вимогами КС «Інтер - інвест» до ОСОБА_1 по цивільній справі № 622/218/13-ц, однак вони є похідними від вказаних вимог та пов'язані з ними, суб'єктний склад даної справи та цивільної справи № 622/218/13-ц є ідентичними, а тому клопотання підлягає задоволенню, оскільки на даний час спір між КС «Інтер - інвест» та ОСОБА_1 щодо стягнення коштів за Кредитним договором та подальшої реалізації предмета іпотеки за Договором іпотеки вирішений, продовження слухання справи є порушенням вимог щодо недопустимості розгляду справи за вимогами, по яким є судове рішення, яке набрало законної сили.

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлений ним позов не є тотожним позову КС «Інтер - інвест» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за результатами розгляду якого є судові рішення, які набрали законної сили.

11 грудня 2018 року КС «Інтер - інвест» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що в межах провадження по справі № 622/218/13-ц судами всіх інстанцій були розглянуті аналогічні заявленим ОСОБА_1 вимоги. Рішення по справі № 622/218/13-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором від 18 травня 2010 року № 400879 в сумі 195 892 грн. набрало законної сили, оскарженню не підлягає, у зв'язку з цим ухвала суду першої інстанції від 19 червня 2018 року про закриття провадження у справі № 622/1311/15-ц є законною та обґрунтованою.

ПН ХМНО Милиця М.Л. ухвалу суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (пункт 6 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно із Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Матеріали справи свідчать, що однією із частин позовних вимог ОСОБА_1 є визнання недійсним Договору іпотеки, укладеного 18 травня 2010 року між ним та КС «Інтер - інвест», посвідченого ПН ХМНО Милицею М.Л. за реєстровим № 794; визнання пунктів 18, 22 вказаного Договору іпотеки недійсними з моменту укладення правочину.

Отже, предметом в цій частині позову є визнання недійсним Договору іпотеки.

Обставиною, якою позивач обґрунтовує свої вимоги у даній справі є невідповідність Договору іпотеки вимогам статті 18 Закону України від 05 червня 2003 року № 898- ІV «Про іпотеку», відсутність дозволу Органів опіки та піклування на укладення Договору іпотеки та письмової згоди співвласників житлового будинку, який є предметом іпотеки, на включення до змісту Договору пункту щодо позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

Похідними від даних позовних вимог є вимоги про визнання дій ПН ХМНО Милиці М.Л. незаконними в частині посвідчення пунктів 18 - 23 Договору іпотеки, укладеного 18 травня 2010 року між ОСОБА_1 та КС «Інтер - інвест», та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 29 серпня 2011 року ПН ХМНО Милицею М.Л. за реєстровим № 1528, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на житловий будинок АДРЕСА_1.

У справі № 622/218/13-ц за позовом КС «Інтер - інвест» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПН ХМНО Милиця М.Л., предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Обставиною, якою позивач обґрунтовує свої вимоги у справі № 622/218/13-ц, є встановлена заочним рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року та рішенням Апеляційного суду Харківської області віл 27 лютого 2014 року, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором від 18 травня 2010 року № 400879, та Договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частиною 1 статті 20 ЦК України встановлено, що право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 цієї статті.

У відповідності із принципом диспозитивності підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

Оскільки предмет та підстава позову в частині визнання Договору іпотеки недійсним, визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, визнання дій ПН ХМНО Милиці М.Л. незаконними, зобов'язання виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження запису про посвідчення Договору іпотеки та заборону відчуження предмету іпотеки, зобов'язання відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на будинок, стягнення спричинених збитків, моральної шкоди та витрат на послуги нотаріуса не є тотожними предмету та підставам у справі № 622/218/13-ц, суд першої інстанції помилково закрив провадження в цій частині.

Інша частина позовним вимог ОСОБА_1 у даній справі є визнання недійсним пункту 8.2 Кредитного договору, укладеного 18 травня 2010 року між ним та КС «Інтер - інвест»; зобов'язання КС «Інтер - інвест» провести перерахунок його заборгованості з урахуванням недійсності пункту 8.2 вказаного Кредитного договору; зобов'язання КС «Інтер - інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру від 18 листопада 2011 року № 351 в розмірі 1 433 грн. 10 коп. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту; зобов'язання КС «Інтер - інвест» погодити з ОСОБА_1 проведений перерахунок заборгованості.

Обставиною, якою позивач обґрунтовує свої вимоги є незаконність нарахування процентів поза строком дії Кредитного договору, незаконність нарахування додаткових процентів за користування кредитом у разі прострочення виконання кредитного зобов'язання та неврахування КС «Інтер - інвест» сплачених ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року було задоволено позов КС «Інтер-Інвест» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Інтер-Інвест» заборгованість за Кредитним договором від 18 травня 2010 року в розмірі 195 892 грн. 26 коп. та пеню - 13 890 грн. 7 коп.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 13 890 грн. 7 коп. та в цій частині позовних вимог ухвалено нове рішення про відмову в позові; зменшено розмір судового збору.

Постановою Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року, уточненою ухвалою цього ж суду від 13 березня 2017 року, заочне рішення Золочівського районного суду Харківської області від 15 травня 2013 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Інтер-Інвест» заборгованості за Кредитним договором залишено без змін.

Таким чином, вказаними судовими рішеннями, які набрали законної сили, вже вирішено питання про розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором від 18 травня 2010 року № 400879.

У цивільній справі № 622/218/13-ц розглядалися питання, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги по цивільній справі № 622/1311/15-ц.

У зв'язку з викладеним, ухвала суду першої інстанції від 19 червня 2018 року в частині закриття провадження у справі за вимогами про визнання недійсним пункту 8.2 Кредитного договору, проведення перерахунок заборгованості з урахуванням недійсності пункту 8.2 вказаного Кредитного договору, зобов'язання КС «Інтер - інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру від 18 листопада 2011 року № 351 в розмірі 1 433 грн. 10 коп. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту та погодити з ОСОБА_1 проведений перерахунок заборгованості є законною, підстав для її скасування немає.

Статтею 37 ЦПК України закріплені правила недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Таким чином, ухвала від 19 червня 2018 року в частині закриття провадження за позовними вимогами про визнання Договору іпотеки недійсним, визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса, визнання дій ПН ХМНО Милиці М.Л. незаконними, зобов'язання виключити з Реєстру іпотек та заборон відчуження запису про посвідчення Договору іпотеки та заборону відчуження предмету іпотеки, зобов'язання відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції Харківської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зняття заборони відчуження майнових прав, припинення іпотеки та зняття обтяження майнових прав на будинок, стягнення спричинених збитків, моральної шкоди та витрат на послуги нотаріуса підлягає скасуванню, з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду новим складом суду.

Керуючись ст. ст. 255, 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року в частині закриття провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 8.2 Кредитного договору, укладеного 18 травня 2010 року між ОСОБА_1 та КС «Інтер - інвест»; зобов'язання КС «Інтер - інвест» провести перерахунок заборгованості з урахуванням недійсності пункту 8.2 вказаного Кредитного договору; зобов'язання КС «Інтер - інвест» зарахувати платіж по прибутковому касовому ордеру від 18 листопада 2011 року № 351 в розмірі 1 433 грн. 10 коп. в рахунок зменшення заборгованості по тілу кредиту; зобов'язання КС «Інтер - інвест» погодити з ОСОБА_1 проведений перерахунок заборгованості - залишити без змін.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 19 червня 2018 року в іншій частині скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду новим складом суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 березня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова