Справа № 569/4749/19
УХВАЛА

21 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Кучиної Н.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернув(ла)ся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Пред?явлена позовна заява ухвалою Рівненського міського суду від 12 березня 2019 року була залишена без руху, оскільки порушено вимоги ст.177 ЦПК України, а саме не надано позивачем документи, підтверджуючі сплату судового збору в розмірі 768 грн 40 коп за вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків заяви 10 днів з дня отримання вказаної ухвали.

З дослідженої судом заяви позивача, поданої 15 березня 2019 року на виконання вимог ухвали Рівненського міського суду про залишення позову без руху від 12 березня 2019 року вбачається, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 12.03.2019 року. Позивач вважає, що відповідно до вимог законодавства вимога суду про обовязок здійснення позивачем окремого платежу судового збору за окрему позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди заперечується наступним.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пункт 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України (Ціна позову) передбачає, що ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно з розясненнями викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог ( пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК (Ціна позову).

Верховний суд своєю Постановою від 28.11.2018 року у справі № 761/11472/15-ц встановив, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо позивач її визначив у грошовому вимірі і судовий збір за подання такої позовної вимоги сплачується згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір», а не підпунктом 5 пункту 1 частини 2 статті 4, як зазначає у своїй ухвалі суд.

Судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди згідно підпункту 5 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір», за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, сплачується позивачем лише коли така позовна вимога заявлена при зверненні до суду з позовом про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної особи або юридичної особи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру ( про стягнення матеріальної та моральної шкоди), які позивач обєднавши в одну вимогу просить суд стягнути солідарно з відповідачів 6157,00 грн матеріальної шкоди та 5000, 00 моральної шкоди, при цьому сплативши судовий збір, виходячи із ціни позову (6157,00+5000) 768 грн. 40 коп.

Слід врахувати, що п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Так, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди, які позивач обєднав в одну вимогу підлягають оплаті судового збору як за кожну окрему вимогу.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 6157,00 грн. та надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

За вимогу щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., позивач не сплатив судовий збір.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з розясненнями викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відтак, суд не може погодитися з позицією позивача, який на власний розсуд трактує розяснення викладені у п. 13 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, вказавши «…розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК) (Ціна позову), а тому вважає, що при цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, вказані вимоги повинні бути оплачені судовим збором окремими квитанціями або одним платежем на загальну суму, яка відповідає кількостіпозовних вимог помноженої на визначений Законом україни "Про судовий збір" розмір судового збору за відповідну вимогу по конкретній категорії справ

Отже, станом на 11 березня 2019 року недоліки визначені в ухвалі Рівненського міського суду від 12 березня 2019 року позивачем не усунуто, відтак відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв'язку з тим, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 12 березня 2019 року, у встановлений судом строк усунені не були, слід вважати таку заяву неподаною та повернути її позивачу.

Крім того, згідно даних програми електронного документообігу суду, позивачем було подано аналогічну позовну заяву до одних й тих самих відповідачів з тим самим предметом позову та з тих самих підстав (№ 569/21443/18 с. Тимощук О.Я.), яка ухвалою Рівненського міського суду від 24 січня 2019 року повернута позивачу, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а саме не надав суду підтверджуючий документ про сплату судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Цивільно-процесуальний кодекс України в редакції від 15.12.2017 року, усунув прогалини в законодавстві в питані впливу з боку сторін на вибір суддів шляхом подання численної кількості тотожних позовів.

Так, приписи п. 11 ч. 1 ст. 257 та ст. 185 ЦПК України спрямовані на запобігання маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відтак, суд визнає дії позивачки зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями, виходячи з такого.

Так, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як встановлено судом позивач, не усунув обставин, що стали підставою для повернення заяви, яка перебувала в с. Тимощука О.Я. ( справа № 569/21443/18), хоча в позивача була можливість усунути недоліки, шляхом сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди. Позивач ухвалу судді Рівненського міського суду Тимощука О.Я. від 24 січня 2019 року не оскаржував, а звернувся повторно до Рівненського міського суду з ідентичною заявою і з тими ж обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Нормою п. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтею 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - визнати неподаною і повернути позивачу.

Роз»яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу про повернення позовної заяви разом з матеріалами позову надіслати позивачу негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд.

Суддя Н.Г. Кучина