Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1377/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання недійсного договору, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області 21.08.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання недійсного договору.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 27.08.2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання недійсного договору - направлено за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3), з огляду на наступне:

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

На дату укладення договору № від 26.02.2019 року, стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладена в наступній редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, на момент укладення спірного договору, відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальним Законом України «Про споживче кредитування», а не Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.п. 1,7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Відповідно до п 1.2 договору, фінансовий кредит надається строком на 30 днів, тобто до 28.03.2019 року. Також відповідно до п.1.1 даного договору позивачу було надано фінансовий кредит в розмірі 3520,00 грн., що станом на дату видачі кредиту є менше однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно змісту оскаржуваного договору № від 26.02.2019 року, метою його укладення було надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, тобто позивачем ОСОБА_1 було надано фінансовий, а не споживчий кредит і даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Отже, між ОСОБА_1 та ТОВ «Смартівей Юкрейн» виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

З договору вбачається, що відповідач по справі ТОВ «Смартівей Юкрейн» знаходиться в м. Києві, вул.Гната Хоткевича, 10, офіс 163 (Дніпровський район міста Києва).

Відповідно до ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача є: м. Київ, вул.Гната Хоткевича, 10, офіс 163, тому справа була передана Олевським районним судом Житомирської області до територіальної юрисдикції (підсудності) Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду.

Однак, 24.09.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу передано назад за підсудністю до Олевського районного суду Житомирської області, оскільки позивач реалізувала законне право на звернення з даним позовом до суду за місцем свого проживання, оскільки позивач є споживачем послуг, наданих у виді кредитних коштів від установи відповідача.

Відповідно до ч. 1ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Дотриманням судами процесуальних норм інституту підсудності означає дотримання положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Відповідно до ч.2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

В порушення норми ч.2 ст.32 ЦПК Дніпровський районний суд м. Києва не прийняв до свого провадження справу, яка була йому надіслана, а повернув назад до Олевського районного суду Житомирської області.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання недійсного договору, підлягає передачі за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, якому вона раніше була надіслана.

Керуючись: ст.ст. 28, 31,32 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартівей Юкрейн» про визнання недійсного договору - направити за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Сергієнка, 3).

У відповідності до ч.2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання

Суддя: В. В. Волощук