Справа № 640/897/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю:

секретаря Бломберус С.А.

заявників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника заявників - ОСОБА_18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/897/19 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в особі їх представника - адвоката ОСОБА_18, звернулися до суду з заявою, в якій просять: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт прийняття спадщини спадкоємцями першої черги спадкування за законом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як на підставу заяви посилається на те, що ОСОБА_5 1939 року народження перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 13.05.1967 по дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 10.03.1999 заявники приватизували квартиру АДРЕСА_1 . Заявники були постійно зареєстровані та проживали по місцю своєї реєстрації. ОСОБА_5 постійно проживала зі своєю сім`єю за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку із отриманням пенсії у невеликому розмірі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , перебування у незадовільному фінансовому стані, з метою економії грошових коштів на оплату житлово-комунальних послуг було прийнято рішення про зняття з реєстрації ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 та реєстрації за іншою адресою: АДРЕСА_3 (період реєстрації: 22.02.2006-04.06.2008), а потім місце реєстрації було за адресою: АДРЕСА_4 (період реєстрації: 04.06.2008-23.04.2016). У вказаних вище квартирах не було зареєстровано нікого, окрім ОСОБА_5 та оплата житлово-комунальних послуг відбувалась за адресою АДРЕСА_1 , як за трьох зареєстрованих осіб, а в квартирах за адресами АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 - як за одну зареєстровану особу. ОСОБА_5 за місцем свого постійного проживання зарекомендувала себе як порядна поважна людину, яка добре ладить з сусідами, приймає активну участь у всіх заходах під`їзду, будинку, прибирала прибудинкову територію, під`їзд, висаджувала квіти, збирала збори для вирішення актуальних питань будинку, запрошувала у гості сусідів, друзів тощо. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 прожили щасливе життя разом, ніколи не розлучались, на час смерті перебували у зареєстрованому шлюбі, ніколи не змінювали постійне місце проживання, не переїжджали. Квартиру підтримували у належному стані, купували час від часу побутову техніку (телевізор, холодильник тощо), вели спільне сімейне господарство. Тобто з 19.02.1982 по дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 проживала за адресою АДРЕСА_1 та не змінювала її як місце фактичного проживання. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також проживали за адресою АДРЕСА_1 , приймали участь у домашніх справах, побуті тощо. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Похованням, поминками, шануванням пам`яті тощо займались заявники. На час смерті всі особисті речі, листування, майно, нажите ОСОБА_5 знаходилось саме в квартирі АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, що складається з ј частини квартири АДРЕСА_1 та майно, що буде виявлено нотаріусом в ході отримання відповідей на запити. Заявники на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦКУ не заявили про відмову від спадщини, приступили до розпорядження майном померлої ОСОБА_5 , а у зв`язку із тим, що на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦКУ вважаються такими, що прийняли спадщину. Заявники були впевнені в тому, що вони прийняли спадщину як фактично, так і юридично, а тому не звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вважаючи, що таку юридичну дію зможуть вчинити в будь-який момент. 30.06.2018 заявники звернулись до Восьмої Харківської Державної нотаріальної контори із відповідною заявою з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, тому заявники вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.04.2018 року залучено зацікавлену особу ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 18.04.2018 року витребувано з 8 Харківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також витребувано відомості з «Укрпошти», лікарень та відділення пенсійного фонду.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник підтримали заяву в повному обсязі, надали аналогічні пояснення з приводу обставин вказаних в заяві про встановлення юридичного факту.

Представник Восьмої Харківської державної нотаріальної контори не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо вирішення заяви заявників поклався на розсуд суду.

ОСОБА_4 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення фактів просила задовольнити, зазначила, що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_5 , та вона не зверталась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши пояснення заявників, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» N7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з заявником ОСОБА_1 1941 року народження з 13.05.1967 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 13.05.1967 запис №66, свідоцтвом про смерть від 24.06.2016 а/з № 9570.

Від сумісного проживання подружжя має двох синів: ОСОБА_2 1973 року народження та ОСОБА_3 1968 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження від 06.12.1973 запис №1744 та від 14.05.1968 запис №542 відповідно.

10.03.1999 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 приватизували квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10.03.1999, реєстраційний №2 НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був сусідом ОСОБА_7 , яка проживала по АДРЕСА_5 . Він бачив, як на сходинковій дільниці ОСОБА_8 , прибирала сміття, він там з нею зустрічався та розмовляв, обговорювали проблеми, які завжди виникали (то дах тече, то топить та інше), оскільки мешкали вони на 9 поверсі. Також він приходив до неї в квартиру, питав про гриби, оскільки вона їх збирала. Спілкувався з нею до останніх її днів. Вона завжди жила з ОСОБА_9 , нікуди вона не переїжджала та постійно там жила.

Допитаний свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_11 ОСОБА_12 вона отримувала квартиру в один час. Разом купували меблі до своїх квартир, консультувались один у одної. Вона та ОСОБА_13 мешкали в одному тамбурі. Вони завжди спілкувалися, розмовляли про сусідів, про двір. ОСОБА_13 завжди була в неї на очах, мешкала у кватири АДРЕСА_1 , нікуди не переїжджала. Останнім часом ОСОБА_13 дуже хворіла.

Допитаний свідок ОСОБА_14 пояснила, що будинок АДРЕСА_5 , був збудований у 1979 році, і вони всі отримали ордера та заселилися, з того часу вона знайома з ОСОБА_5 та її сім`єю. Протягом всього часу вони мешкали у цьому будинку, вона - на 4 поверсі, а ОСОБА_13 - на 9, їх діти зростали разом, навчалися в одній школі, в різних клас. Вони не були близькими подругами, але завжди спілкувалися, оскільки приймали активну участь у житті будинку, вирішували проблеми з благоустрої під`їзду, дома, території. Завжди допомагали одна одній, і словом, і ділом. Стосунки між ними були добрі. ОСОБА_13 була гарною людиною, завжди мешкала зі своїм ОСОБА_15 у вказаній квартирі, нікуди ОСОБА_13 не переїжджала. Останнім часом ОСОБА_13 хворіла, рідше стала виходити на вулицю.

Згідно з довідкою про склад сім`ї від 21.01.2019, відміток з копій паспортів заявників, пояснень заявників, показань свідків, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (на початку 1980-х та початку 1990-х рр.)

З відмітки в копії паспорту ОСОБА_5 вбачається, що вона з 1982 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , потім знята з реєстрації - 22.02.2006 р. та в цей же день зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім пояснень заявників та показань допитаних свідків, з актів розпломбування/пломбування з підписами ОСОБА_5 , актів з комунальними службами, особистих поштових листувань з друзями, юридичними особами, вітальних відкриток, медичної картки ОСОБА_5 з зазначенням адреси фактичного місця проживання, результату флюорографії з адресою, призначення лікарів із зазначення адреси, заяви головним лікарям за різні періоди часу із зазначенням адреси фактичного місця проживання, аналізи із зазначенням фактичної адреси місця проживання, також вбачається, що фактичним та постійним місцем проживання ОСОБА_5 є квартира АДРЕСА_1 .

Особовий рахунок № НОМЕР_2 на комунальні послуги, який відритий на ОСОБА_5 також значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 21.05.2019, за викликами до ОСОБА_5 21.06.2016 року здійснювався тричі виїзд бригади ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 )МД за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповіді АТ «Укрпошта» від 17.05.2019 та відповіді Київського об`єднаного УПФУ м. Харкова від 30.05.2019 зазначено, що у відомостях на виплату пенсій та соціальних допомог ОСОБА_5 її адреса зазначена: АДРЕСА_1 , пенсію вона отримувала у відділенні поштового зв`язку Харків 61085.

Таки чином, в ході розгляду справи встановлено, з 19.02.1982 по дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 проживала за адресою АДРЕСА_1 , та не змінювала її як місце фактичного проживання. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 прожили разом з а вказаною адресою, на час смерті перебували у зареєстрованому шлюбі, ніколи не змінювали постійне місце проживання, не переїжджали.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також проживали за адресою: АДРЕСА_1 , приймали участь у домашніх справах, побуті тощо.

Похованням, поминками, шануванням пам`яті тощо займались заявники. На час смерті всі особисті речі, листування, майно, нажите ОСОБА_5 знаходилось саме в квартирі АДРЕСА_1 .

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, реєстрації місця проживання ОСОБА_5 на час смерті за адресою: АДРЕСА_3 , сама по собі не є безспірним доказом того, що вона постійно не проживала за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки сама по собі реєстрація згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець ОСОБА_5 не проживала з заявниками на час своєї смерті.

У зв`язку з вказаним заявники вимушені звернутися до суду з заявою про встановлення вказаного юридичного факту.

На підставі викладеного, підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, зокрема, частка квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заявники (чоловік, який пережив спадкодавця та діти) є спадкоємцями першої черги за законом відповідно ст. 1261 ЦК.

З витребуваної спадкової справи заведеної 30.06.2018 року після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , - інших спадкоємців першої черги немає, з заявами про прийняття спадщини звернулися лише заявники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Заявники протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦКУ, не заявили про відмову від спадщини.

30.06.2018 заявники звернулись до Восьмої Харківської Державної нотаріальної контори із відповідною заявою з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 26.09.2018 року 8 ХДНК відмовила заявникам у видачі свідоцтв про право на спадщину з тих підстав, що на день смерті спадкодавиці заявники не були зареєстровані разом з нею за однією адресою; заявники не подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини; підтвердити документально факт проживання за однією адресою заявники не можуть. Отже, заявником було відмовлено у зв`язку з тим, що вони не підвередили факт прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , то заявники в силу Закону - ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , тому встановлення факту прийняття спадщини заявниками як спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , - не є необхідним, оскільки додатково встановлювати такий факт рішенням суду є безпідставним.

При цьому, у п. 9 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК УРСР. Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном.

Встановлення судом у цій справі юридичного факту про постійне проживання заявників разом із ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 , є необхідним та достатнім фактом для оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав, тому заява підлягає частковому задоволенню у вказаній частині.

Керуючись ст.ст. 76-81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зацікавлені особи: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржено у встановлено порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявники: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 , які реєстрації: АДРЕСА_6 .

Зацікавлені особи: Восьма Харківська державна нотаріальна контора, , 61024, м. Харків, вул. Я.Мудрого, 26;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_7 ).

Повний текст рішення складено 07.10.2019 року.

Головуючий -