Справа № 703/2233/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Опалинської О.П.

при секретарі Литвин Г.Т.

розглянувши в залі суду в м. Сміла подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Овдієнко К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

встановив:

Головний державний виконавець звернулася до суду із вищезазначеним поданням мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні в Смілянському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження №54396463 з виконання виконавчого напису №2891 виданого 24 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 146854 гривні 26 копійок. В зв'язку з тим, що боржником в термін, встановлений на самостійне виконання рішення суду не виконано, державним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого документу. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно бази даних системи персоніфікованого обліку Державної податкової служби України та Пенсійного фонду відомості стосовно боржника відсутні. Майно, належне боржнику на праві власності відсутнє. В подальшому, 21 червня та 7 грудня 2018 року державним виконавцем здійснювалися виходи за адресою боржника та було залишено виклики, однак такі боржником були проігноровані.У зв'язку з наявними обставинами та з метою своєчасного виконання рішення суду головний державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України та стягнути з останньої на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 146854 гривні 26 копійок.

В судове засідання державний виконавець не з'явилася з невідомих суду причин хоча про день, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 липня 2017 року за виконавчим написом №2891 виданого 24 квітня 2017 року приватним нотаріусом відкрито виконавче провадження про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 146854 гривні 26 копійок (а.с. 5).

Як вбачається з відповіді № від 5 лютого 2018 року Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО на ОСОБА_2 відсутня (а.с. 8).

Згідно відповіді № від 5 лютого 2018 року Державної фіксальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями платник податків ОСОБА_2 з податковим номером НОМЕР_1 чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 9).

Відповідно до відповіді № від 12 липня 2016 року Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії стосовно ОСОБА_2 інформації не знайдено (а.с. 27).

Згідно відповіді № від 2 лютого 2018 року Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії стосовно ОСОБА_2 інформації не знайдено (а.с. 7).

Відповідно до відповіді № від 2 лютого 2018 року Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації стосовно ОСОБА_2 не знайдено (а.с. 7).

В подальшому державним виконавцем вживалися заходи щодо виклику боржника до відділу державної виконавчої служби з метою здійснення виконавчих дій, а саме здійснювалися виїзди по місцю проживання останнього АДРЕСА_1, що підтверджується актами державного виконавця від 7 грудня 2017 року та 21 червня 2018 року (а.с. 10).

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404 - VII державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням про стягнення періодичних платежів.

За змістом п. 3 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов'язків.

Згідно з Узагальненням судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 1 січня 2017 року на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обов'язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 № 3857-XII право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; такі обмеження можуть встановлюватися судом шляхом тимчасового затримання або вилученням паспорту громадянина України для виїзду за кордон, та п. 8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

За переконанням суду обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 за кордон, державний виконавець не надав доказів того, що боржник взагалі має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно бажає та має реальну можливість виїхати за межі України. Крім того, з оглянутих матеріалів справи не вбачається, що боржник на момент звернення державного виконавця до суду із заявою про обмеження у праві виїзду за кордон, була ознайомлена із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, одержувала виклики останнього про необхідність явки до державного виконавця, що в свою чергу не доводить факту свідомого ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань.

Слід також зазначити, що у поданні державним виконавцем не вказано доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов'язання не наділяє відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, суд звертає увагу держаного виконавця, що Законом України «Про виконавче провадження» державний виконавець не наділений правом звернення до суду з вимогою про стягнення з боржника заборгованості, відтак така про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 146854 гривні 26 копійок є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404 - VII, ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, п. 8 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, ст.ст. 260, 441 ЦПК України, Узагальненням судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 1 січня 2017 року, -

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Овдієнко К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 та стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 146854 гривні 26 копійок - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 днів з дня її проголошення , особами, які не були присутніми під час судового розгляду справи протягом 15 днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: Опалинська О.П.