Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до договору №б/н від 03.06.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А тому підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобовязання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 21.11.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 13113,43 грн., яка складається з наступного: 4611,34 грн. - заборгованість за кредитом, 3168,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4233,30 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 600,64 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.06.2016 року у розмірі 13113,43 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з'явився, відповідно до п. 3 прохальної частини позовної заяви зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляд справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1О було укладено договір № б/н, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За таких обставин підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Однак, позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії належним чином не виконує.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 21.11.2018 року заборгованість ОСОБА_1 за договором №б/н від 03.06.2016 року складає 13113,43 грн., з яких: 4611,34 грн. - заборгованість за кредитом, 3168,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4233,30 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 600,64 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Між сторонами існують правовідносини з отримання/надання грошового кредиту, про що ними укладено відповідний договір кредиту.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Факт несплати відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів за користування кредитом та погашення кредиту підтверджується доданим до матеріалів справи розрахунком суми заборгованості.

Що стосується нарахування штрафів в розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 600,64 грн. - штраф (процентна складова), то суд не погоджується з нарахуванням позивачем штрафів на суму заборгованості, враховуючи наступне.

Пунктом п. 2.1.1.7.6 кредитного договору передбачено нарахування штрафу у разі порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених кредитним договором, зокрема, в розмірі 500 гривень та 5 % від суми позову. Позивачем нараховано даний штраф, в тому числі, й на пеню, що є неприпустимим, оскільки за змістом статті 549 ЦК України, штраф та пеня є різновидом неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Суд звертає увагу на те, що за порушення позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем одночасно нараховано пеню та штрафи.

Отже, позивач просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (порушення позичальником грошового зобов'язання за кредитним договором), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В той же час, згідно правової позиції Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі за № 6-2003цс15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 600,64 грн. - штраф (процентна складова) за порушення грошових зобов'язань.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12012,79 грн., яка складається з наступного: 4611,34 грн. - заборгованість за кредитом, 3168,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4233,30 грн. заборгованість за пенею, а також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 536, 549-551, 624, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 19, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ), заборгованість за кредитним договором б/н від 03.06.2016 року в розмірі 12012,79 (дванадцять тисяч дванадцять гривень 79 коп.) грн., яка складається з наступного: 4611,34 грн. - заборгованість за кредитом, 3168,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4233,30 грн. заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ), судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_2