Справа № 375/1418/19 Номер провадження 2/375/553/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 Рокитнянський районний суду Київської області у складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву головуючого судді Литвина О.В. про самовідвід у цивільній справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

На час проведення підготовчого судового засідання головуючий у справі суддя Литвин О.В. заявив у відповідності до положень ст.36 ЦПК України самовідвід з підстав наявних сумнівів у своїй неупередженості при розгляді даного спору, зважаючи на перебування у дружніх стосунках з відповідачами у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і про що достовірно відомо стороні позивача та іншим стороннім особам.

Відповідно до вимог ч.9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Заслухавши думку учасників щодо заявленого самовідводу головуючого у справі судді Литвина О.В., які не заперечували проти задовлення такої заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід, який повинен бути вмотивований і заявлений не пізніше початку підготовчого засідання.

Вказана обставина самовідводу, про яку достовірно відомо стороні позивача, може викликати у нього та іншого стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді при розгляді вказаного спору.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога "безсторонності", згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Білуха проти України", "Салов проти України", "Мироненко проти України", "Фельдман проти України") характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обгрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Довіра це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Враховуючи викладені вище обставини, положення національного законодавства та пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.), згідно яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід головуючого судді Литвина О.В. у цивільній справі № 375/1418/19 за позовом ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 33, 36-38, 41 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву головуючого судді Литвина Олександра Васильовича у цивільній справі за позовом ТОВ «Агрофірма «Рокитне-цукор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Рокитнянського районного суду для автоматизвоаного розподілу її іншому складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Литвин