Справа № 610/3535/18
Провадження № 2/610/92/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Косолапової Ю.А.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 610/3535/18 (пр. № 2/610/92/2019) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. У позовній заяві просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул.Потьомкіна, буд. 34.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що з 19.09.2006 року він перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 10.01.2017 року. Під час шлюбу 25.10.2007 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул. Потьомкіна, буд. 34. Покупцем у договорі була зазначена ОСОБА_2 і право власності на житловий будинок зареєстровано за нею. Оскільки зазначений житловий будинок було придбано у період шлюбу, позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку.

У судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, до початку судового розгляду справи по суті надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 19.06.1964р.н., і ОСОБА_2, 14.05.1970р.н., перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.09.2006 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 30.01.2018 року (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 176212 від 10.01.2017 року, шлюб між ними розірвано 10.01.2017 року (а.с. 6).

25.10.2007 року між ОСОБА_3 (продавцем) і ОСОБА_2 (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 4109. За умовами цього договору продавець передав у власність покупцеві житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, вул. Потьомкіна № 34, а покупець прийняв вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і сплатив за нього обумовлену грошову суму (а.с. 36, 37).

Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями на підставі зазначеного договору було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується Витягом Балаклійського бюро технічної інвентаризації від 25.10.2007 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно (реєстр. №283) (а.с. 38).

Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований у смт Андріївка Балаклійського району Харківської області, вул. Потьомкіна № 34 є обєктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки є майном, набутим за час шлюбу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач позов визнала у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 744,00 гривні судового збору (а.с. 1).

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Таким чином, позивач повинен був сплатити за подання до суду позовної заяви 704,80 грн судового збору (1762*0,4=704,80). Отже ОСОБА_1 надміру сплачено судовий збір у сумі 39,20 грн (744,00-704,80=39,20).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

За змістом ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 352,40 гривень, що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, що підлягав сплаті позивачем при поданні позову (704,80 х 0,5 = 352,40), а також надміру сплачений судовий збір у сумі 39,20 грн, а усього 391,60 грн (352,40+39,20=391,60).

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 352,40 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.60, 61, 63, 68, 69, 70 СК України, ст. 368 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 19.06.1964р.н., РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Балаклійський район, смт Андріївка, вул. Потьомкіна, буд. 34, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.10.2007 року (реєстр. №4109) та зареєстрованого у Балаклійському бюро технічної інвентаризації 25.10.2007 року (реєстр. №283).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) витрат зі сплати судового збору.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Балаклійському районі Харківської області (місцезнаходження: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Жовтнева, буд. 16, ) повернути ОСОБА_1 391,60 грн (триста девяносто одну гривню шістдесят копійок) судового збору, сплаченого ним за подання до суду позовної заяви за квитанцією № 0.0.913923425.1 від 12.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, 19.06.1964р.н., зареєстроване місце проживання: 64220, Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївка, вул. Потьомкіна, буд.34, фактичне місце проживання: 64219, Харківська область, Балаклійський район, с. Вербівка, пров. Залізничний, буд. 30, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, 14.05.1970р.н., зареєстроване місце проживання: 64220, Харківська область, Балаклійський район, смт. Андріївка, вул.Потьомкіна, буд.34, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя В.М. Тімонова