Справа № 455/1498/18
Провадження № 2/455/306/2019
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2019 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ніточко Л.Й.,

при секретар Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без повідомлення сторін заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі №455/1498/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЯР СІТІ», про відшкодування вартості майна та стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЯР СІТІ» про відшкодування вартості майна та стягнення заборгованості за договором, в якій просить стягнути з ТОВ «ЛАЯР СІТІ» на свою користь заборгованість за невиконання договору оренди риштування від 01 червня 2018 року на загальну суму 132139.05 гривень, а саме: орендну плату в розмірі 62624.00 гривні, пеню за невиплату орендної плати в сумі 4973.78 гривні, 3% річних 409 гривень, інфляційні втрати 766.96 гривень, вартість поламаних і відсутніх елементів риштування в розмірі 63321 гривню та пеню за неповернення риштування в розмірі 44.41 гривні та судові витрати.

Ухвалою судді від 05.12.2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання було призначене на 23.10.2019 року на 11 годину 00 хвилин.

23.10.2019 року від позивача ОСОБА_1 в канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій посилається на те, що 01.06.2018 року між ним, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАЯР СІТІ», з іншої сторони, було укладено договір оренди, за яким орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування елементи будівельного риштування загальною площею 412 м.кв. У подальшому позивачеві було повернуто 306 м.кв, відповідач не повернув 106 м.кв. За час користування риштуванням не було здійснено жодного платежу згідно договору.

Враховуючи, що відповідач може розтратити майно та грошові кошти, а також користується частиною риштування, може його пошкодити або знищити, також в будь який момент відчужити його, і тоді він не зможе поновити своїх порушених прав і виконати рішення суду, тому необхідно вжити заходів забезпечення позову.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТзОВ «ЛАЯР СІТІ» і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти будь якій дії (користуватися, передавати іншим особам тощо) з частиною риштування, яке знаходиться у відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а у відповідності до ч.3 цієї статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір, проте, вимога про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТзОВ «ЛАЯР СІТІ» і знаходяться у нього чи в інших осіб, не містить відомостей про перелік рахунків на яких зберігаються кошти відповідача на які слід накласти арешт та не вказано банківські установи, де такі відкриті, доказів щодо наявності коштів на банківських рахунках у відповідача суду не представлено, так як і не представлено перелік рухомого і нерухомого майна, що позбавляє суд встановити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник та його співмірність позовним вимогам, а також не міститься перелік частин риштування, яке знаходиться у відповідача. Крім цього, при вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову про накладення арешту на грошові кошти, що, ймовірно, знаходяться на банківських рахунках може призвести до обмеження можливості користуватися та розпоряджатися власним майном, що по своїй суті є втручанням у господарську діяльність підприємства, стосується інтересів невизначеного кола осіб, які перебувають у трудових відносинах з відповідачем, а тому в забезпеченні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-150, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Л.Й.Ніточко