П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 2-187/11

апеляційне провадження № 22-ц/824/11334/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Андрієнко А.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Пінкевич Н.С. від 22 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю "Нова-Івест", треті особи: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про звернення стягнення на майно та виселення,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ПАТ "Імексбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ "Нова-Івест", треті особи: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3 , Києво-Святошинський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про звернення стягнення на майно та виселення.

Заява мотивована тим, що рішенням Київського апеляційного суду від 9 жовтня 2014 року в рахунок погашення боргу ТОВ "Нова Інвест" перед ПАТ "Імексбанк" за договором кредитної лінії № 49-07, укладеним 17 травня 2007 року у розмірі 1683262, 34 євро, що у гривневому еквіваленті становить 16 080 353 грн. 21 коп., звернуто стягнення на предмети іпотеки: земельну ділянку площею 0,1211 га, яка належить ОСОБА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на ній житловий будинок загальною площею 254,6 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів/аукціону за вартістю, визначеною в межах процедури виконавчого провадження; земельну ділянку площею 0,2243 га, яка належить ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та розташований на ній житловий будинок загальною площею 423,3 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів/аукціону за вартістю, визначеною в межах процедури виконавчого провадження.

24 жовтня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки. За заявою стягувача було відкрито виконавче провадження та на даний час тривають виконавчі дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року договір іпотеки визнано недійсним, а тому виконавчий лист не підлягає виконанню в частині, що стосується ОСОБА_1 ..

Додатково зазначала, що виконавчий лист не підлягає виконанню і з тих підстав, що постановою Верховного суду України від 11 листопада 2015 року скасовано рішення апеляційного суду від 9 жовтня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виселення з житлового будинку.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визнати виконавчий лист № 2-187/11 від 24 жовтня 2014 року, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області в частині, що стосується звернення стягнення на її майно, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Скаржник зазначає, що у виконавчому листі № 2-187/11 від 24 жовтня 2014 року не зазначено резолютивну частину Верховного суду України від 11 листопада 2015 року у якій вказано про неможливість виселення ОСОБА_1 з іпотечного майна без надання іншого жилого приміщення.

Учасники справи відзив на апеляційну скаргу до суду не подали.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статі 129 Конституції України, статі 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" відповідно до статі 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з частиною 2 статі 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд

повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасовано заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 листопада 2016 року та ухвалено, яким визнано недійсним договір іпотеки укладений 24 травня 2007 року між АКБ "ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 Визнано недійсним договір про внесення змін до договору іпотеки, укладений 29 січня 2008 року між АКБ "ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1

Оскілки зобов`язання за іпотечним договором, яке в подальшому було визнано недійсним, стало умовою для видачі виконавчого листа, боржник вказувала на наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Установивши, що постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення Апеляційного суду Київської області від 24 січня 2017 року скасовано та залишено без змін заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 листопада 2016 року, яким відмовлено у визнанні договору іпотеки недійсним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що у виконавчому листі № 2-187/11 від 24 жовтня 2014 року не зазначено резолютивну частину Верховного суду України від 11 листопада 2015 року у якій вказано про неможливість виселення ОСОБА_1 з іпотечного майна без надання іншого жилого приміщення є надуманими та не заслуговують на увагу.

У виконавчому листі зазначається лише та частина судового рішення, яка підлягає примусовому виконанню, а висновки суду щодо відмови у задоволенні вимог позовної заяви мають лише декларативний характер.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2019 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: А.М. Андрієнко

О.В. Шахова