РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

секретар судового засідання - Ющук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки земельної ділянки у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визначити частку співвласника ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0466 га кадастровий номер :01:049:0396, розташовану в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у розмірі 2/3 частини, від загальної площі земельної ділянки, а саме 310,7 кв.м. та визнати за нею право власності на 2/3 частини, від загальної площі земельної ділянки, а саме 310,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :01:049:0396, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти задоволення позову.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження усправі № 569/14073/19, підготовче судове засідання призначено на 02 жовтня 2019 року, надано строк для сторін для подання відзиву та заперечень.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №40740264 виданого 16 липня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, площею 0,0466 га, кадастровий номер :01:049:0396, розташована в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

02 березня 2017 року ОСОБА_3 (тітка позивача) померла. ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої по заповіту.

До спадкового майна ОСОБА_3 належить 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , та право на частку вищевказаної земельної ділянки.

21 листопада 2017 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки, у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені частки співвласників, 21 листопада 2017 року нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Оскільки, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначені частки співвласників, позивач не може належним чином реалізувати свої права спадкоємця

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Судом встановлено, що частки співвласників земельної ділянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1 , не є рівними, проте співвласники досягли домовленості щодо поділу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Статтею 86 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Крім того, положення ч. 4 та 5 ст. 89 Земельного кодексу України передбачають, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю власників або законом.

У ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України у поєднанні зі ст. 125 ЗК України, визначено що до особи, яка набула право власності на будівлю або її частину, переходять права на земельну ділянку на тих самих умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому володільцю або власнику.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У абзацах 5 та 6 п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири № 1 , яка знаходиться на спірній земельній ділянці , а ОСОБА_2 1/3 частини квартири, відповідно ОСОБА_1 належить 2/3 частини земельної ділянки, а ОСОБА_2 - 1/3 частина земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Вpаховуючи, що позивач ОСОБА_1 . внаслiдок успадкування, а саме за заповітом, одеpжала належну спадкодавцю ОСОБА_3 2/3 частини земельної ділянки на АДРЕСА_1 , пpийняла спадщину та коpистується цим спадковим майном, є достатнi пiдстави для визнання за нею пpава власностi на це спадкове майно.

Звернення до суду ОСОБА_1 з позовом про визначення частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку викликане необхідністю оформлення спадщини після смерті її тітки, що у інший спосіб визначити неможливо.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На пiдставi ст.ст. 11, 15, 16, 328, 357, 368, 377, 1225, 1226 Цивільного кодексу України, ст.ст. 86, 89, 120 Земельного кодексу України, кеpуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повнiстю.

Визначити частки співвласників ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 у праві приватної спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0466 га, кадастровий номер :01:049:0396, розташовану в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в розмірі: 2/3 частин (310,7 кв.м.) за ОСОБА_3 та 1/3 частини за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини (310,7 кв.м.) земельної ділянки, кадастровий номер :01:049:0396, розташовану в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), як на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини (155,3 кв.м.) земельної ділянки, кадастровий номер :01:049:0396, розташовану в АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач : ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2 , проживає АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 24 жовтня 2019 року.

Суддя: Н.Г.Кучина