Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2019 Справа №607/24964/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ГрицакаР.М. за участі секретаря с/з Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Домаморицька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи Домаморицька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина, до якої в тому числі входить житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв належну померлому ОСОБА_3 1/2 частку вказаного будинку, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , як дружина та діти померлого відмовилися від прийняття вказаної частини спадщини. Належну ОСОБА_4 1/2 частку зазначеного будинку він успадкував, як спадкоємець за заповітом. 21 вересня 2018 року він звернувся в Тернопільську районну державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , однак державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок, а також нотаріусом встановлено наявність самочинної прибудови до вказаного будинку, які померлі за життя не встигли узаконити. Оскільки він спадщину прийняв, проживає у вказаному будинку, проведена спадкодавцями самочинна добудова до будинку виконана з дотриманням будівельних норм та без порушення прав третіх осіб, проте отримати свідоцтва про право на спадщину не може, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 112,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 область в* порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відносно задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відносно задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , видане Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до довідки №572 виданої Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 12.11.2018 р. житловий будинок АДРЕСА_1 є колишнім колгоспним двором, який рахується за померлим ОСОБА_3 , як головою колгоспного двору та його дружиною ОСОБА_4 , яка також померла.

У відповідності до інформаційної довідки №1104 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 05.09.2018 р. по обліку бюро, житловий будинок АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 р. на підставі рішення виконкому №236 від 28.11.1989 р., а також за ОСОБА_4 право власності якої в бюро не проведено. В будинковолодінні наявні будівлі самочинної побудови під літ. «а», гараж під літ. В, хлів під літ. Г, навіс літ. Е, та прибудова літ. «б».

31.08.2018р. Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації був виготовлений технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту

загальна площа будинковолодіння становить 112 кв.м., житлова-61,3 кв.м.

Як суспільні групи, робітничий двір та колгоспний двір існували до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) порядок спадкування його майна регулюється нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як встановлено в судовому засіданні за час життя ОСОБА_3 заповіту не складав, тому після його смерті має місце спадкування за законом.

За умовами ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, другий з подружжя та батьки померлого, спадкоємцями другої черги є рідні брати і сестри спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець фактично прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.

Родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як чоловіком і дружиною, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого повторно 16.04.1991 року Довжанківською сільською радою Тернопільського району.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , про що свідчать відповідні свідоцтва про народження, що містяться у матеріалах справи.

Після смерті гр. ОСОБА_3 , Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 120/2006 року за заявою синів померлого гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_1 , та дочки померлого гр. ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом № 193 від 17 березня 2006 року та за заявою дружини померлого гр. ОСОБА_4 , про небажання спадкувати від 17 березня 2006 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до усної домовленості між спадкоємцями майна ОСОБА_3 , спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (колгоспний двір), котрий знаходиться за адресою АДРЕСА_1 прийняв син померлого ОСОБА_1 , як такий, що постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті та вступив в управління спадковим майном. ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3 успадкував земельну частку (пай) розміром 3,63 у.к.га із земель кооперативної спілки селян с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області, про що 17.03.2006 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Домаморич Тернопільського району Тернопільської області.

Враховуючи дату смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) порядок спадкування її майна регулюється нормами ЦК України.

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст. 1268 ЦК України).

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 106/2011 року, після смерті гр. ОСОБА_4 , за заявою сина померлої гр. ОСОБА_7 , про відмову від прийняття спадщини за законом в користь гр. ОСОБА_8 № 220 від 04 березня 2010 року, за заявою дочки померлої гр. ОСОБА_8 , про прийняття спадщини за заповітом №221 від 04 березня 2011 року та за заявою сина померлої гр. ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом № 1235 від 21 вересня 2018 року. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

23.08.2011 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого ОСОБА_8 після смерті ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_2 .

Згідно заповіту складеного 11.02.2008 року та посвідченого секретарем виконкому Домаморицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, котрий знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

21 вересня 2018 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказане спадкове майно, та у зв`язку з наявністю самочинної прибудови до вказаного будинку.

07.03.2019 року інженером з технічного нагляду Дячук Р.1. (кваліфікаційний сертифікат АТ №003567) складено Звіт про проведення технічного обстеження індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 згідно якого експертом встановлено, що об`єкт обстеження відповідає Державним будівельним нормам і правилам та придатний до його безпечної експлуатації. Період виконаного будівництва об`єкта 1970-2000 рр.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час життя проведено добудову до належного їм будинку по АДРЕСА_1 з дотриманням будівельних норм та без порушення прав третіх осіб, однак у встановленому законом порядку не оформлено право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батьків, вступив в управління спадковим майном та фактично проживає у спірному будинку, однак позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити .своє право власності на вказане житлове приміщення, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на Уі частину житлового будинку, загальною площею 112,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 область в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі наведеного, керуючись 2, 4, 12,13, 76-78, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_3 ), треті особи Домаморицька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження с. Домаморич вул. І. Франка, 6), Тернопільська державна нотаріальна контора (місцезнаходження м. Тернопіль, вул. Котляревського, 27) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 112,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 область в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 112,0 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 травня 2019 року.

Головуючий Р. М. Грицак