Єдиний унікальний номер: 378/1020/19
Провадження № 2/378/276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

представника позивача: Даценко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Ставище справу за позовом Кредитної спілки «Українська провідна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором у солідарному порядку,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулася КС «Українська провідна», посилаючись на те, що позивачем та ОСОБА_1 25 травня 2017 року укладено кредитний договір № 13/СК, відповідачу було надано кредит в сумі 45 000,00 грн. зі сплатою 0,093% за кожен день користування кредитом на 36 місяців до 25 травня 2020 року. Кошти в сумі 45 000,00 грн. ОСОБА_1 отримала 25 травня 2017 року в касі Кредитодавця за видатковим касовим ордером.

ОСОБА_2 виступила поручителем ОСОБА_1 перед позивачем відповідно до договору поруки №13/СП від 25 травня 2017 року.

Позичальник не виконує умови договору, не платить кредит та проценти за його користування, оплата проводилась в сумі значно меншій ніж узгоджено графіком та не кожного місяця. Остання сплата мала місце 25.05.2018.

Сума заборгованості ОСОБА_1 перед кредитною спілкою «УКРАЇНСЬКА ПРОВІДНА» складає: по основній сумі - 45 000,00 грн., за процентами - 39 061,38 грн., а всього - 84 061,38 грн.

Позивач, на виконання ухвали суду від 21 серпня 2019 року подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 84061, 38 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.

Представник позивача Даценко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені за зарестрованим місцем проживання (а.с.51, 52, 54, 55), причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.05.2017 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 13/СК, відповідно до п. 1.1 та п.1.4 якого позивач надає ОСОБА_1 кредит у сумі 45000,00 грн., строком на 36 місяців, тобто до 25.05.2020 року, зі сплатою 0,093% за кожен день користування кредитом (а.с. 5-6).

Кошти в сумі 45000,00 грн. ОСОБА_1 отримала 25.05.2017 року у касі позивача, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с. 9).

Згідно п. 3.1 договору позичальник зобов`язувався здійснювати погашення кредиту та процентів за користування кредитом згідно графіка розрахунків, до 25 числа кожного місяця, починаючи з 25.06.2017 року (а.с. 5-6, 6 - зв.).

Відповідно до абзацу 3 п.п. 2.1.1 п. 2 кредитного договору позивач вправі вимагати дострокового повернення кредиту та процентів в разі затримання сплати більше ніж на один календарний місяць.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а. с. 12) та виписки з особового рахунку відповідача ОСОБА_1 по вищевказаному кредитному договору (а.с. 46-47) відповідач ОСОБА_1 у порушення умов договору належним чином зобов`язання не виконала, у зв`язку із чим станом на 12.08.2019 утворилась заборгованість у сумі - 84 061, 38, із яких заборгованість за тілом кредиту становить 45 000,00 грн., по сплаті відсотків - 39 061,38 грн.

Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за кредитним Договором та його припинення відповідач ОСОБА_1 суду не надала та не спростувала доказів наданих позивачем.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Приписами ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором були забезпечені договором поруки № 13/СП від 25.05.2017 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , згідно пункту 1.1 якого відповідач ОСОБА_2 відповідає перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань, що витікають із кредитного договору № 13/КС від 25.05.2017 року (договір поруки а.с. 7-8).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель ОСОБА_2 відповідає перед позивачем у повному обсязі. Позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки, відповідальність поручителя ОСОБА_2 , виникає як у випадку невиконання позичальником ОСОБА_1 будь-якої частини зобов`язання, так і при невиконанні позичальником зобов`язань в цілому.

Пунктом 2.1 даного договору поруки передбачено, що Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання Зобов`язання, що витікає із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Позичальником Зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю повідомлення з вимогою виконати Зобов`язання Позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Згідно п. 2.1 договору поруки Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання Позичальником Зобов`язань і необхідності їх виконання Поручителем.

15.03.2018 року за вих. № 32 та № 33 позивачем було надіслано письмове попередження відповідачам з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, в тому числі достроково погасити кредит в сумі 52412, 80 грн. протягом трьох банківських днів з дня отримання вказаного попередження, яке відповідачі отримали 21.03.2018 (а.с. 56-57).

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

З аналізу змісту статей 1050,1054 та 559 ЦК України можна зробити висновок про те, що в разі зміни кредитором строку виконання основного зобов`язання, шляхом направлення боржнику вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та інших платежів, а договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, шестимісячний строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, для пред`явлення вимоги поручителю обчислюється від дня дострокового повного погашення заборгованості, зазначеного кінцевим строком у вимозі кредитора до боржника.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.3 договору поруки) про його дію до повного виконання зобов`язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частинні першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

Разом із тим позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред`явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред`явлення вимоги до поручителя та обов`язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов`язання припинилися.

Отже, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 25 травня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що у зв`язку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 3.3.1 кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору в частині строку повернення кредиту, надіславши боржнику вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та повязаних із ним платежів.

15.03.2018 направлена вимога позичальнику та поручителю про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов`язаних із ним платежів протягом трьох банківських днів з дня отримання вказаного повідомлення, яке останні отримали 21.03.2018 ( а. с. 13 зв., 56, 57).

Тобто вказаною вимогою кредитор остаточно змінив строк виконання основного зобов`язання та вимагав сплатити кредитний борг достроково до 27.03.2018 р. (з урахуванням того, що трьома банківськими робочими днями після отримання 21.03.2018 повідомлення були 22, 23 та 26 березня 2018 року) (а.с.-22).

Саме від цієї дати слід вести відлік шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України для визначення терміну припинення поруки.

Таким чином, у даному випадку кредитор повинен був на протязі шести місяців, тобто до 27.09.2018 р. звернутися з позовом про дострокове повернення кредиту та усіх нарахованих винагород.

Із змісту позовної заяви та даних про її одержання судом, вбачається що позов Банком подано до суду 19.13.08.2019 (а.с. 20), тобто після закінчення шестимісячного строку.

Таким чином, є підстави вважати, що порука ОСОБА_2 припинилася у зв`язку з пропуском кредитором, передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України строку для визначення терміну припинення поруки.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Оскільки доводи позивача щодо обов`язку поручителя не підтвердилися, то підстави для солідарної відповідальності ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь КС «Українська провідна» заборгованість в сумі 84 061 гривень 38 копійок, яка складається з основної суми боргу 45 000 гривень та процентів - 39 061 (тридцять дев`ять тисяч шістдесят одна) гривня, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. в рівних частках, тобто по 960, 50 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 251-252, 256, 251, 509, 525, 526, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Позов Кредитної спілки «Українська Провідна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором у солідарному порядку - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Українська Провідна» заборгованість за кредитним договором № 13/СК від 25.05.2017 року в сумі 84 061 (вісімдесят чотири тисячі шістдесят одна) гривня 38 копійок, із яких 45 000 гривень основна сума боргу та 39 061 проценти процентів, та на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 23 жовтня 2019 року.

Суддя Н. М. Марущак