ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2019 року

м. Харків

справа № 629/1778/18

провадження № 22ц/818/1445/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року в складі судді Каращука Т.О.,

у с т а н о в и в:

В квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 21 листопада 2012 року між банком та ОСОБА_2 укладено Договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 належним чином не виконав умови договору та порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 54 433 грн. 52 коп., яка складається з: 9 667 грн. 74 коп. - заборгованості за кредитом; 41 904 грн. 66 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 650 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 711 грн. 12 коп. (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість в указаному розмірі, а також 1 762 коп. судового збору.

25 червня 2018 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив, з урахуванням доповнень, мотивовано тим, що копія Анкети, доданої банком до позовної заяви, не містить розміру кредиту; з розрахунком заборгованості, витягами з Тарифів банку та Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою він ознайомився лише після отримання кореспонденції, яка надійшла з суду; в період з 24 вересня 2014 року по 23 вересня 2015 року він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях та є учасником бойових дій, тому фізично не мав можливості погашати кредит в цей період; крім того, вважав, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову АТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов не є доведеним, оскільки в Анкеті не зазначено до яких саме умов та тарифів приєднується позичальник, а на Умовах та тарифах відсутні підписи позичальника. Копія Умов та правил надання банківських послуг, надана позивачем, не є складовою частиною договору, укладеного між сторонами, оскільки на ній відсутній підпис ОСОБА_2 та неможливо встановити, що саме ця редакція діяла на момент укладення договору. Анкета-заява не підтверджує факту передачі кредитних коштів, як і розмір кредиту. Враховуючи, що ОСОБА_2 був мобілізований у період з 24 вересня 2014 року, то нарахування штрафних санкцій в цей період є незаконним, оскільки не передбачено діючим законодавством, крім того, для штрафів та відсотків, що були нараховані до 24 вересня 2014 року сплив строк позовної давності.

13 квітня 2018 року Литвиненко Олена Леонідівна - представник АТ «КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що суд першої інстанції не встановив всіх обставин справи та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин. Зазначає, що банком надано розрахунок заборгованості, який судом першої інстанції не було проаналізовано належним чином, а відповідачем спростовано не було. При цьому розрахунок складено з урахуванням того, що ОСОБА_2 був мобілізований у період з 24 вересня 2014 року.

ОСОБА_2 рішення до суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманям норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України).

Матеріали справи свідчать, що 21 листопада 2012 року ОСОБА_2 надав банку анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та оформлення на його ім'я картки «Універсальна». Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення та погодився з його умовами, а також з Умовами та правилами надання банківських послуг, які затверджені 06 березня 2010 року,Тарифами банку.

Справжність свого підпису в заяві-анкеті, а також факт отримання кредитної картки відповідач не оспорює.

У суді першої інстанції відповідач, не оспорюючи факту отримання кредитної картки та кредитних коштів, в письмовій заяві від 07 листопада 2018 року заявив про застосування позовної давності (а. с. 127-129).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Відповідно до пунктів 3.1.1, 33.1.3 цих Правил картка дійсна до останнього календарного дня, зазначеного у картці місяця. До закінчення строку дії картки банк продовжує строк дії картки шляхом надання клієнту картки з новим строком дії, якщо від клієнта не надійшла письмова заява про закриття карткового рахунку.

Згідно з пунктом 5.4 цих Правил строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (поле month).

За цим договором відповідач отримав кредитну картку з терміном дії перевипущеної картки до останнього дня листопада 2017 року.

ОСОБА_2 належним чином не виконав умови договору та порушив взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 28 лютого 2018 року у нього утворилась заборгованість в сумі 54 433 грн. 52 коп., яка складається з: 9 667 грн. 74 коп. - заборгованості за кредитом; 41 904 грн. 66 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 650 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 711 грн. 12 коп. (процентна складова).

Згідно зі статтями 525, 526, 530, 610 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статі 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення готівки ОСОБА_2 здійснив 29 травня 2016 року в сумі 450 грн. 00 коп. Позов пред'явлено банком 06 квітня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, підстав для відмови в позові в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 9 667 грн. 74 коп. у суду першої інстанції не було.

Підписавши заяву, ОСОБА_2 погодився, що він згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.

За змістом вказаного пункту банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку відповідно до пункту 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до пунктів 1.1.3.1.9, 2.1.1.3.7 Умов та Правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, вказаним у заяві, надавати позичальнику виписки з картрахунку про стан картрахунків і про проведені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Базова ставка, згідно із Тарифами банку на вид картки «Універсальна» станом на момент укладення договору 21 листопада 2012 року становила 27,60% на рік.

В подальшому процентна ставка була змінена.

Так, у зв'язку із зміною ринкової ситуації та в результаті внутрішніх підготовчих процедур в банку було актуалізовано змінені тарифи на зовнішньому сайті, зокрема про:

- зміну базової % ставки на рік з 01 вересня 2014 року по карті «Універсальна» в АТ КБ «ПриватБанк» - було 27,60%, стало 32,40% (на підставі наказу від 18 серпня 2014 року);

- зміну базової % ставки на рік з 01 квітня 2015 року по карті «Універсальна» в АТ КБ «ПриватБанк» - було 32,40%, стало 42,00 % (на підставі наказу від 18 лютого 2015 року).

Згідно з наданим банком розрахунком ОСОБА_2, користуючись кредитними коштами по картці, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом з урахуванням процентів за користування ними.

Загальна сума залишку заборгованості за відсотками розрахована за підвищеними процентними ставками. На момент отримання кредиту позивач відсотки за користування кредитом нараховував виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості, що відповідає строку дії картки. З 01 вересня 2014 року позивач змінив порядок нарахування відсотків за користування кредитом, зокрема, до бази розрахунку включив уже нараховані відсотки та санкції за несвоєчасне виконання зобов'язань, а також проценти після закінчення строку дії кредитного договору до 28 лютого 2018 року. При цьому з вересня 2014 року до 01 квітня 2015 року процентну ставку визначено на рівні 32,40%, а з 05 листопада 2015 року - на рівні 42,00%.

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту, фактично отриману позичальником. Зокрема, частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Разом з тим, довідка про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписана відповідачем, в матеріалах справи відсутня, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду») не містить підпису ОСОБА_2 Доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки матеріали справи не містять. У матеріалах справи також відсутня пам'ятка клієнта, яка є складовою укладеного договору про надання банківських послуг. Отже, неможливо встановити, які умови кредитування були підписані останнім та чи надавав він згоду на збільшення процентної ставки в односторонньому порядку.

Оскільки справи розглядається в спрощеному позовному провадженні, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості з'ясувати обставини щодо правомірності стягнення нарахованої заборгованості за підвищеною (подвійною) процентною ставкою, або за процентною ставкою, яка була визначена на час укладення договору і діяла до їх підвищення в односторонньому порядку позивачем.

Крім того, розрахунок відсотків за користування кредитом складено станом на 28 лютого 2018 року, тобто на час, коли строк дії картки закінчився.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) наведено такий правовий висновок.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судом першої інстанцій не встановлено обставин та не наведено висновків про можливість задоволення вимог про стягнення з відповідача процентів, пені та інших платежів, нарахованих за кредитним договором після спливу строку кредитування (строку дії картки).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 41 904 грн. 66 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 2 650 грн. 00 коп. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 711 грн. 12 коп. (процентна складова) - відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в позові щодо стягнення 9 667 грн. 74 коп. - заборгованості за кредитом з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 762 грн. 00 коп.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2 643 грн. 00 коп. (а. с. 1, 158 ).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог судовий збір в загальному розмірі 746 грн. 62 коп. (57 433 грн. 52 коп. (заявлені позовні вимоги) : 9 667 грн. 74 коп. (задоволені позовні вимоги) = 5,9; 1 762 грн. 00 коп. + 2 643 грн. 00 коп. : 1,19) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 грудня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення тіла кредиту та ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Договором кредиту б/н від 10 грудня 2018 року в розмірі 9 667 грн. 74 коп. (дев'ять тисяч шістсот шістдесят сім грн. 74 коп.) та 746 грн. 62 коп. коп. (сімсот сорок шість грн.62 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 березня 2019 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова