Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2979/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Скітневської О.М.

з секретарем судового засідання Левківською В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з викликом сторін в порядку спрощеного позовного провадженняв місті Овручі справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", що знаходиться в м. Київ, вул. Героїв Севастополя,48, , звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН" (надалі ТОВ «ВЕЛЛФІН») заборгованість за договором позики в розмірі 51797,91 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.07.2016 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 58389. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді, на підставі якого на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1201,00 грн. на умовах, що позика надається строком на 30 днів та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9% від суми позики за перший день користування, 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в договорі. Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконав і станом на 22 серпня 2019 року його заборгованість склала 51797,91 грн. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі.

Представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» в позовній заяві просить розгляд справи провести без їх участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25.07.2016 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 58389. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді, на підставі якого на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1201,00 грн. на умовах, що позика надається строком на 30 днів та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9% від суми позики за перший день користування, 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 3,8 % від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в договорі (а.с.2-8).

На підставі цього договору на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1201,00 грн., що підтверджується повідомленням від 22.08.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016.

Крім того, з матеріалів справи видно, що відповідач заповнював анкету клієнта для отримання кредиту, вносячи до анкети свої особисті дані та завантажуючи до вказаної анкети скановані копії документів та підтвердив свою згоду щодо підписання договору електронним підписом.

Згідно ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Також, відповідно до частини першої, другої ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Виходячи з вище викладеного, суд доходить висновку про те, що договір позики було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконав і станом на 22 серпня 2019 року його заборгованість, згідно розрахунку за договором позики № 58389 від 25.07.2016, становить 51797,91 грн., а саме: заборгованість за основною сумою позики складає - 1201,00грн., заборгованість за відсотками згідно договору складає 25655,74грн., заборгованість за простроченими відсотками згідно договору складає 24941,17грн. (а.с.45). Зазначений розрахунок заборгованості відповідач не заперечив.

Відповідно до Положення про Державний реєстр фінансових установ, що затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 28.08.2003 року № 41, фінансова установа має право надавати фінансові послуги після внесення її до Реєстру та отримання Свідоцтва.

Якщо відповідно до нормативно-правових актів для надання певної фінансової послуги необхідно мати ліцензію та/або дозвіл, фінансова установа має право на надання такої послуги лише після отримання відповідної ліцензії та дозволу.

Після отримання Свідоцтва та додатка до нього, фінансова компанія має право надавати виключно ті фінансові послуги, які зазначені в додатку до Свідоцтва та надання яких не потребує отримання відповідного дозволу/ліцензії.

ТОВ «ВЕЛЛФІН» із свідоцтвом, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою відповідно до розпорядження комісії від 27.10.2015 № 2606.

Крім того, згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконував умови договору, щодо погашення заборгованості ТОВ «ВЕЛЛФІН» .

Оскільки, з матеріалів справи видно, що боржник не сплачував заборгованість за договором кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору у розмірі 51797,91 грн.

Позивачем сплачено судовий збір, який відповідно до ст.141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. 526,530,549,1046-1056 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ "ВЕЛЛФІН" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛЛФІН", що знаходиться в м. Київ, вул. Героїв Севастополя,48, заборгованість за договором позики №-024187 від 18.07.2018 року про надання позики, в розмірі 51797,91 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Скітневська