Справа №944/5220/19
Провадження №2-з/944/41/19
УХВАЛА

25.10.2019 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді- Швед Н.П.

з участю секретаря-Козака О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

17.10.2019року до Яворівського районного суду Львівської області надійшли матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

21.10.2019року ухвалою судді позовну заяву позивача залишено без руху.

24.10.2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В обгрунтуванні заяви покликається на те, що відповідачі можуть відчужити спадкове майно, а саме земельну ділянку яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , без відшкодування шкоди позивачу. Просить до набрання законної сили судовим рішенням, накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером з НОМЕР_1 0915, площею 0,1593га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства яка розташована у с.Бірки Яворівського району Львівської області.

Вивчивши матеріали поданої заяви, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст.151ЦПК України.

Однак, як вбачається з заяви ОСОБА_1 не виконав вимог п.3, п.5, п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, а саме, не вказав предмету позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім цього, до заяви не долучено жодних доказів у чиїй власності перебуває земельна ділянка на яку слід накласти арешт.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Всупереч вказаній нормі заявник не вказав номер і серію свого паспорта відповідачів, відомі адреси електронної пошти.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи вищенаведене , слід прийти до висновку, що заявником не доведено, наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню ймовірного рішення суду.

Із заяви, не вбачається що є предметом даного спору, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник, позовним вимогам;співрозмірність запропонованого заходу забезпечення позову позовній вимозі.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Піддавши аналізу заяву, вважаю, що така подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України, а тому її слід повернути заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди-повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику що він вправі повторно звернутися із заявою до суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Швед Н.П.