Справа № 727/9969/19
Провадження № 2/727/1741/19
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 жовтня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Бринзила А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 ) до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Чернівецького торговельно-економічного інституту (адреса місцезнаходження: площа Центральна, 7, м.Чернівці) про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в порядку ст.117 КЗпПУ, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача Київського національного торговельно-економічного університету в особі Чернівецького торговельно-економічного інституту про стягнення 550,24 грн. в рахунок виплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. А також просила стягнути з відповідача на її користь 1000 грн. в рахунок компенсації понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

21.10.2019 року відповідачем спрямовано до суду клопотання про закриття провадження у справі, де відповідач вказав, що з будь якою вимогою позивач не звертався до них і звернення позивача до суду з даним позовом вважають передчасним. Позов не визнають, проте заявлену суму не оспорюють і ОСОБА_1 кошти в сумі 550,24 грн., що є предметом даного позову виплатили, що підтверджується платіжним документом. У зв`язку з виплатою ними вказаних коштів на даний час відсутній предмет спору, що є підставою для закриття провадження у справі.

Крім цього, не погоджуються з доводами позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки сам позов є передчасним і вони готові були задовольнити звернення позивачки в позасудовому порядку. Сам спір про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вже був предметом судового розгляду і у даній справі подано фактично той самий за змістом позов, позивач та представник позивача поклали в основу лише новий розрахунок. Також вважають що позивач не здійснювала оплату за правову допомогу адвокату, оскільки з доданої до позовної заяви копії платіжного доручення вбачається, що кошти були переведені на картковий рахунок фізичної особи ОСОБА_2 , а не на поточний рахунок адвоката як суб`єкта незалежної професійної діяльності. Це підтверджується також тим, що у призначенні платежу банком автоматично сформовано запис «переказ власних коштів». Розгляд справи просили проводити у їх відсутність, закрити провадження у справі та відмовити позивачу у стягненні на її користь витрат на професійну правову допомогу в сумі 1000 грн. (а.с.40).

23.10.2019 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 з проханням розглядати справу у її відсутність. З приводу поданого клопотання відповідачем про закриття провадження у справі не заперечує, оскільки 21.10.2019 року вона отримала на свій рахунок суму яка є предметом розгляду даної цивільної справи. Крім цього, вказала що просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу, оскільки обов`язок Відповідача як колишнього роботодавця було виплатити всі належні їй суми, в тому числі і 550,24 грн. Тому той факт, що майже через рік вона вимушена була звертатись до суду за стягненням цих коштів це в першу чергу наслідок неправильних дій відповідача. Просила стягнути судові витрати з відповідача на її користь.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши заяви сторін, матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач звернулась 22.09.2019 року до суду з позовом про стягнення з відповідача Київського національного торговельно-економічного університету в особі Чернівецького торговельно-економічного інституту 550,24 грн. в рахунок виплати їй середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. А також просила стягнути з відповідача на її користь 1000 грн. в рахунок компенсації понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Як вбачається з позовної заяви, її предметом є стягнення з відповідача суми 550,24 грн. в рахунок виплати середнього заробітку позивачу за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно платіжного доручення №992 від 17 жовтня 2019 року Чернівецьким ТЕІ КНТУ перераховано позивачу ОСОБА_1 550,24 грн., призначення платежу: середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку ОСОБА_1 згідно позовної заяви Шевченківського районного суду (а.с.41).

Таким чином, Відповідачем фактично визнано позов та перераховано позивачу кошти в сумі 550,24 грн., які є предметом розгляду позовних вимог позивача ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в поданій до суду 23.10.2019 року заяві підтвердила факт отримання нею 21.10.2019 року коштів в сумі 550,24 грн. які є предметом розгляду даної цивільної справи, а також вказала що не заперечує щодо закриття провадження у справі (а.с.47).

Згідно ст. 255 ч.1 п.2 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Частиною 2 ст.255 ЦПК України, передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З врахуванням викладеного, а також враховуючи те, що відповідачем добровільно перераховано позивачу кошти в сумі 550,24 грн., суд вважає, що предмет спору відсутній, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю, а клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Згідно ст.10 ч.9 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пункті 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Бутирською Іриною Анатоліївною укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №9/19 від 17.09.2019 року. Предметом договору є надання адвокатом правової (правничої) допомоги Клієнту у справі про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в порядку ст.117 КЗпПУ з КНТЕУ (а.с.28).

Адвокат Бутирська І.А. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого 15.07.2016 року (а.с.43).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат представляла інтереси позивача на підставі ордеру (а.с.42).

Актом виконаних робіт №9/19 від 18.09.2019 року за договором про надання правової (правничої) допомоги №9/19 від 17.09.2019 року, передбачено обсяг виконаних робіт: підготовка позовної заяви 2 години. Загальна вартість виконаних робіт складає 1000 грн. (500х2год.). Замовник претензій щодо виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги до Виконавця немає (а.с.30).

Згідно з наданим до суду платіжним дорученням від 18.09.2019 року, позивач ОСОБА_1 на виконання договору №9/19 від 17.09.2019 року про надання правової допомоги перерахувала адвокату Бутирській І.А. - 1000 грн. (а.с.29).

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 255, 260-261, 353, 354, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 ) до Київського національного торговельно-економічного університету в особі Чернівецького торговельно-економічного інституту (адреса місцезнаходження: площа Центральна, 7, м.Чернівці) про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в порядку ст.117 КЗпПУ закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Стягнути з Київського національного торговельно-економічного університету в особі Чернівецького торговельно-економічного інституту, адреса місцезнаходження: площа Центральна, 7, м.Чернівці, код ЄЛРПОУ 05476322 на користь ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 коп.

Копію даної ухвали невідкладно направити сторонам для відома.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена у день її проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя : С.О.Волошин