Справа № 159/4575/19
Провадження № 2/159/1220/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Ковелі справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» про виплату страхового відшкодування

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги обґрунтовані тим, що 05 квітня 2019 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» комплексний договір страхування подорожуючих за кордон № НОМЕР_1 , період дії договору з 11.04.2019 до 10.04.2020, територія дії - Польща, строк дії - 90 днів, страхова сума: медичні послуги - 30000 євро, нещасний випадок - 2000 грн. Договором передбачено, що страховик відшкодовує витрати на репатріацію тіла застрахованої особи до України або до країни постійного (переважного) проживання. При цьому страховик відшкодовує витрати на розтин тіла, труну, необхідну для міжнародного перевезення та репатріації (перевезення) останків до аеропорту, найбільш близького до місця поховання на Україні. 14 квітня 2019 року ОСОБА_2 перетнув державний кордон і в`їхав на територію Республіки Польща. 20 квітня 2019 року, перебуваючи в автомобілі як пасажир, ОСОБА_2 загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Факт смерті засвідчений лікарським свідоцтвом, де зазначена причина смерті - зупинка серця, а також видано свідоцтво про смерть. Для репатріації тіла позивач оплатив рахунок польського підприємства, яке здійснює надання послуги репатріації тіл, в сумі 3000 євро, що складає 89018,10 гривень. Після поховання мати загиблого звернулась до відповідача із заявою про настання страхової події та надала всі необхідні документи. 26 червня 2019 року позивач направив у страхову компанію заяву про виплату страхового відшкодування, однак, страхове відшкодування не було виплачене. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 89018,10 грн. - витрати понесені ним на репатріацію тіла застрахованої особи та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн.

Заперечення відповідача.

Відповідач зазначив, що, відповідно до п.10.4.8 страхового договору, у будь-якому випадку ним не підлягають оплаті витрати, пов`язані із раптовою хворобою або нещасним випадком, що стались під час алкогольного, наркотичного, токсичною сп`яніння, або вживання не прописаних лікарем ліків, самолікування, в тому числі лікування абстинентного синдрому. Також, відповідно до п.10.7 договору, до страхових випадків не відносяться події, що відбулися внаслідок перебування застрахованої особи у стані алкогольного сп`яніння, при наявності клінічної картини, коли алкоголю в крові застрахованої особи було виявлено більш ніж 0,5 проміле, наркотичного або токсичного сп`яніння; управління застрахованою особою будь-яким транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння або передачею нею управління особі у такому стані. ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, тому витрати на репатріацію тіла не підлягають оплаті. У їх стягненні просить відмовити. Також вважає витрати позивача на правничу допомогу надмірними, необґрунтованими і належно не підтвердженими. Просить їх зменшити до 1000 грн.

Мотивувальна частина рішення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст.1 Закону України «Про страхування).

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

05 квітня 2019 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» комплексний договір страхування подорожуючих за кордон № НОМЕР_1 , період дії договору з 11.04.2019 до 10.04.2020, територія дії - Польща, строк дії - 90 днів, страхова сума: медичні послуги - 30000 євро, нещасний випадок - 2000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

При настанні страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 20.04.2019, о 05 год. 00 хв., в м. Мельно Республіки Польща, сталась дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої загинув ОСОБА_2

Для репатріації тіла ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_1 було оплачено видатки по фактурі FS/19/51 на рахунок фірми ОСОБА_3 в сумі 3000 євро.

Згідно службової записки поліцейського відділу дорожнього руху Міської комендатури поліції Кошалін, ОСОБА_2 перебував в автомобілі як пасажир.

Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач посилається на те, що застрахована особа в момент дорожньо-транспортної пригоди перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, відповідач вказує, що згідно дослідження, в крові та сечі ОСОБА_2 було виявлено наявність етилового спирту, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Згідно висновку цього дослідження, на момент смерті, яка настала невдовзі після споживання алкогольних напоїв, ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

Однак, зазначені обставини не можуть бути підставою для відмови від страхової виплати.

Відмовитися від здійснення страхової виплати, згідно ст.991 ЦК України страховик має право у разі:

1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала;

5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Згідно п.2.3.1 договору страхування, нещасний випадок - це раптова, короткочасна, несподівана, випадкова, непередбачувана та незалежна від волі Страхувальника (застрахованої особи, вигодонабувача) подія, що сталась в період дії договору страхування та призвела до травм (тілесних пошкоджень), розладу здоров`я (постійного або тимчасового) або смерті (загибелі) застрахованої особи.

Відповідно до п.10.4.8 договору страхування, у будь-якому випадку не підлягають оплаті Страховиком витрати, пов`язані із раптовою хворобою або нещасним випадком, що стались під час алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або вживання не прописаних лікарем ліків, самолікування, в тому числі лікування абстинентного синдрому.

В той же час, відповідно до п.10.7 договору страхування, до страхових випадків, визначених у п.п. 2.2.2, 2.2.3, не відносяться події, що відбулися внаслідок перебування застрахованої особи у стані алкогольного сп`яніння, при наявності клінічної картини, коли алкоголю в крові Застрахованої особи було виявлено більш ніж 0,5 проміле, наркотичного або токсичного сп`яніння; управління Застрахованою особою будь-яким транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння або передачею нею управління особі у такому стані тощо.

Отже, згідно укладеного страхового договору, для того щоб подія не відносилася до страхового випадку, вона має відбутися внаслідок перебування застрахованої особи у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, між подією і перебуванням застрахованої особи у стані алкогольного сп`яніння має бути прямий причинний зв`язок.

ОСОБА_2 їхав в автомобілі як пасажир. Відповідач не довів, що перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Жодна обставина цієї пригоди цього не підтверджує.

Інших обставин, які, на його думку, перешкоджають виплаті страхового відшкодування, відповідач не навів.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Смерть застрахованої особи ОСОБА_2 за кордоном є страховим випадком, передбаченим договором страхування подорожуючих за кордон № 21 /01-28 171220 , укладеним 05.04.2019, тому відмова страхової компанії від виплати позивачу страхового відшкодування є незаконною і кошти витрачені ним на репатріацію тіла покійного ОСОБА_2 на Україну підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у цій справі.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір в сумі 890 грн. 18 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Згідно з п.1 ч.3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З наявного у справі договору про надання правової допомоги від 15.05.2019, додатку до договору про надання правової допомоги, акту наданих послуг № 1 та платіжного доручення № від 26.09.2019, вбачається, що позивачем за надану його представником правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції понесені витрати в розмірі 9000 грн.

Відповідач заперечив розмір вказаних витрат тим, що в акті наданих послуг № 1 відсутній номер справи. З цього відповідач робить висновок, що згадані послуги не мають відношення до справи.

Із змісту акту наданих послуг № 1 поза розумним сумнівом видно, що він має відношення саме до цієї справи. Відповідач не надав докази того, що позивач та адвокат мали угоду за іншою справою, крім цієї, з такою ж сумою гонорару.

Гонорар адвоката в сумі 9000 грн. не є надмірним і відповідає обсягу наданої правової допомоги. Вказаний гонорар становить близько 10 відсотків від суми, яка стягується з відповідача. Сама стягнута сума не є значною. Відповідач не йшов на співпрацю з клієнтом, створював перешкоди для виплати страхового відшкодування, які, як встановлено судом, були надуманими. Така поведінка відповідача зумовлювала зростання обсягу наданої правової допомоги і відповідач не міг цього не розуміти.

Не існує розумних сумнівів, що гонорар сплачений позивачем саме у цій справі і саме адвокату, який надавав правову допомогу. Відповідач не надав доказів того, що сплати гонорару в сумі 9000 грн. не відбулося, зокрема, доказів того, що транзакція в банку на вказану суму не відбулася.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 9000 грн. на відшкодування понесених витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 274-279 ЦПК України, ст.ст.979, 988, 991 ЦК України, на підставі ст.ст.1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (04050 м. Київ вул. Глибочицька, 44 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: 044) кошти за оплату послуг з організації та репатріації тіла в сумі 89018 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімнадцять) гривень 10 копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (04050 м. Київ вул. Глибочицька, 44 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: 044) кошти в сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень на правничу допомогу.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (04050 м. Київ вул. Глибочицька, 44 ) на користь держави судові витрати у справі в сумі 890 (вісімсот дев`яносто) гривень 18 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий:С. Л. Панасюк