Справа № 645/5125/19
Провадження № 2/645/1856/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

за участю:

педставник позивача адвокат Турутя Захар Олегович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № ПТ 2563 від 17.01.2019 року, ордер серії ВІ № 1000440,

представник відповідача - адвокат Соловей Людмила Михайлівна, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 665 від 29.04.1996 року, ордер серії ХВ № 000129,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 по справі № 645/5975/18, відповідно до якого з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2018року і до повноліття дитини..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23.03.2017 р. ОСОБА_1 було укладено шлюб з ОСОБА_3 , який було зареєстровано 23 березня 2017 року Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом № 5. У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 р. шлюб між сторонами розірвано. Дитина наразі проживає із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .Батько дитини, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ., проте проживає окремо від позивача з дитиною. Будь - які відносини позивача із відповідачем фактично припинені. У зв`язку з тим, що жодну матеріальну допомогу на утримання дитини від чоловіка позивач не отримувала та через ухилення останнього від здійснення батьківських обов`язків. 05.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 . 09.10.2018 р. судовим наказом Фрунзенського районного суду м. Харкова, було стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 699 грн. 00 коп. Таким чином, позивач вказує, що наразі розмір аліментів на утримання, малолітнього сина - ОСОБА_4 , які сплачує Відповідай, становить 849 грн. 50 коп. В зв*язку з тим, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки останній проживає фактично зі своїми батьками, інших неповнолітніх дітей або будь-яких інших непрацездатних родичів на утриманні не має, стан здоров`я задовільний та враховуючи, що позивачу доводиться прикладати чимало зусиль для належного виховання сина, оскільки прагне надати дитині всі необхідні умови для гармонійного розвитку та відповідально відноситься до своїх материнських обов`язків, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу від 09.10.2018 р., визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.. 00 коп., щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Турутя З.О. позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити та пояснив, що дійсно на користь позивача стягується мінімальна сума аліментів, якої не достатньо для утримання дитини, тому позивачка звертається з вимогамипро збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі судового наказу від 09.10.2018 р., до 2500 грн.. 00 коп., щомісячно.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Соловей Л.М. позовні вимоги не визнала та заперечувала щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 . Крім того зазначила, що відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якому він заперечує проти задоволення позову та вказує, що позовна заява починається з підтвердження позивачкою факту того, що нею «не подано іншого позову» до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Ці підтвердження не відповідають дійсності - позивачка приховала від суду той факт, що 22.10.2018 року вона зверталася до суду з аналогічним позовом. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2019 року позов був задоволений, з яким відповідач не погодився та оскаржив до апеляційну суду. Постановою Харківського апеляційного суду від 10.05.2019 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.03.2019 року було скасовано і ухвалено нове рішення яким в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Крім цього, відповідач вказує, що з нього на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року стягнуті аліменти на утримання позивачки до досягнення сином трьох років в розмірі 1000грн. щомісячно. Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що вона «жодну матеріальну допомогу на утримання дитини від чоловіка не отримувала». Ці посилання не відповідають дійсності, а саме тому, що він завжди матеріально забезпечував сім`ю та сина. Після розірвання шлюбу він надавав матеріальну допомогу, купував дитині одежу, іграшки та продукти харчування. ОСОБА_1 з сином зареєстровані та проживають в квартирі, яка належить йому на праві власності. Оскільки вказана квартира складається з однієї кімнати, відповідач в ній не проживає, але комунальні послуги повністю сплачує, при цьому позивачка не надає регулярно показання приладів обліку та не пускає до квартири контролерів. Не зважаючи на матеріальну допомогу зі сторони ОСОБА_3 , позивачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлені судом обставини.

23.03.2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 5. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 19.08.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 408).

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.04.2019 року шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 23.03.2017 року Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 5 розірвано.

Встановлено, що позивач проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно матеріалів справи, судовим наказом Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.10.2018 року по справі №645/5975/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Судовий наказ набрав законної сили.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.12.2018 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_4 стягнуто аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 19.06.2018 р. і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку. Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку сторонами оскаржено не було.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2000,00 грн. щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; зазначено, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10.05.2019 року рішення Фрунзенського районного суду від 06 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно наданих квитанцій та платіжних доручень, вбачається, що ОСОБА_3 налажним чином виконує ріщення суду від 05.12.2018 року про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця та судовий наказ від 09.10.2018 року яким стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до довідки № 36 від 16 вересня 2019 року, Асуханов ОСОБА_5 офіційно працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «MIT СПАЙС» на посаді комірник. За період з 16.01.2019 р. по 31.08.2019 р. отримав дохід у розмірі 35710,15 грн., з яких утримано аліменти у розмірі 6963,48 грн. Інших доходів у ОСОБА_3 немає.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішеням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, розмір аліментів може бути збільшений за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною.

Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що відповідач проживає фактично зі своїми батьками, інших неповнолітніх дітей або будь-яких інших непрацездатних родичів на утриманні не має; стан його здоров`я задовільний, також зазначила, що син постійно зростає, та їй необхідно дуже часто купувати новий одяг для нього, а всі речі вона купує самостійно; все це супроводжується чималими витратами на супутні товари, чи то на підгузки, чи то на ліки, тощо, а відповідач достатнього заробляє, однак жодних доказів на підтвердження покращення майнового стану відповідача не надала.

Докази надані сторонами по справі свідчать про те, що відповідач сплачує позивачу як аліменти на утримання дитини, так і аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку своєчасно, заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Крім того відповідачем надано квитанції згідно яким ОСОБА_6 додатково надсилає кошти на ліки, продукти харчування тощо. Позивач разом з дитиною проживає в квартирі відповідача та комунальні послуги не сплачує.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_3 достатньо заробляє та має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, є припущеннями ОСОБА_1 , які не можуть бути доказами обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог. Матеріали справи свідчать про те, що Асуханов ОСОБА_5 офіційно працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «MIT СПАЙС» на посаді комірник. За період з 16.01.2019 р. по 31.08.2019 р. отримав дохід у розмірі 35710,15 грн., з яких утримано аліменти у розмірі 6963,48 грн. Інших доходів у ОСОБА_3 немає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона понесла значні витрати на дорогі ліки для щеплень сина не є самостійною підставою для збільшення розміру аліментів та крім того згідно наданих відповідачем квитанцій ОСОБА_3 неодноразово надсилав кошти для придбання ліків та щеплень для дитини.

Таким чином, доказів того, що змінився матеріальний або сімейний стан ОСОБА_1 або ОСОБА_3 , доказів наявності у відповідача додаткових доходів, погіршення стану здоров`я позивача або дитини настільки, що це позначилося на матеріальному становищі сім`ї або інших відомостей, які б свідчили про необхідність збільшення розміру аліментів, матеріали справи не містять.

Окрім цього, матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_3 бере активну участь у вихованні та утриманні дитини, перераховує додаткові кошти для придбання медикаментів та продуктів харчування для дитини.

Враховуючи недоведеність зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та відсутність підстав для зміни розміру аліментів суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, відмовою в задоволенні позову, судові витрати в сумі 768 гривні 40 коп. слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 30.04.2013 року Харківським РВ ГУДМС України в Харківській області, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 24.10.2019 року.

Головуючий суддя