Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 182/5509/16-ц

провадження № 61-2307св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» на постанову Дніпровського апеляційного суду в складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М. від 15 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» (далі - ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб») про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 02 січня 2001 року він працював на підприємстві ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб ». 01 квітня 2016 року його було переведено на посаду майстра по ремонту механічного обладнання ТПЦ ділянки по ремонту та обслуговуванню механічного обладнання цеху по ремонту обладнання трубних цехів. З 26 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року він був відсутній на роботі, оскільки ним була написана заява про надання відпустки за роботу у вихідні дні, тобто про використання відгулів. Наказу про надання відпустки він не отримував, оскільки такі накази керівництво ніколи не видавало. Через 10 днів після виходу на роботу, начальник цеху повідомив про його звільнення за прогули. Після засідання профкому 15 вересня 2016 року, позивачу видано наказ № 1034 ОК від 15 вересня 2016 року про звільнення за пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Крім того, наказом № 711 від 05 вересня 2016 року оголошено догану, про що його повідомлено після засідання профкому 15 вересня 2016 року. Зазначає, що накази свідчать про упереджене ставлення до нього керівництва заводу за те, що він відмовився підписувати певні документи. До того ж, на думку позивач наказ про звільнення видано із порушенням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд скасувати наказ № 1034 ОК від 15 вересня 2016 року, скасувати наказ № 711 від 05 вересня 2016 року, поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, після звільнення позивач дізнався, що до його трудової книжки не внесено записів про його заохочення, які він отримав за час роботи на підприємстві, тому просив суд зобов`язати відповідача внести відповідні записи до його трудової книжки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Генерального директора ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» № 711 від 05 вересня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 2.22, 2.24, 2.31, 5.22 посадової інструкції від 30 квітня 2014 року у вигляді догани. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності на роботі у період з 25 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» № 1034 ОК від 15 вересня 2016 року про звільнення майстра по ремонту механічного обладнання ТПЦ ділянки з ремонту та обслуговування механічного обладнання цеху з ремонту обладнання трубних цехів ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» з 15 вересня 2016 року за пунктом 4 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра по ремонту механічного обладнання ТПЦ ділянки з ремонту та обслуговування механічного обладнання цеху з ремонту обладнання трубних цехів ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» з 15 вересня 2016 року. Стягнуто з ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 240 615,76 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом не встановлено обставин, які є підставою для звільнення працівника за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, а тому наказ ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» від 15 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з прогулом за пунктом 4 статті 40 КЗпП України винесений з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2019 року ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову та в цій частині залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач порушив правила оформлення та передачі документів про надання вихідних за свій рахунок та здійснив прогул, порушивши правила внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, за що й був звільнений за частиною 4 статті 40 КЗпП України.

Судові рішення в частині визнання незаконним та скасування наказу Генерального директора ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» № 711 від 05 вересня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення пунктів 2.22, 2.24, 2.31, 5.22 посадової інструкції від 30 квітня 2014 року у вигляді догани до суду касаційної інстанції не оскаржено та предметом перегляду не є (стаття 400 ЦПК України).

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У березні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб», у якому просить у задоволенні зазначеної касаційної скарги відмовити. Зазначає, що постанова апеляційного суду є законною, винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування, з мотивів викладених у касаційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 182/5509/16-ц з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що 02 січня 2001 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу до ЗАТ «Нікопольський завод безшовних труб», правонаступником якого є ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб».

Розпорядженням директора по управлінню персоналом ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» від 01 квітня 2016 року № 394/ОК ОСОБА_1 було призначено на посаду майстра з ремонту механічного обладнання ТПЦ ділянки з ремонту та обслуговування механічного обладнання цеху з ремонту обладнання трубних цехів та звільнено з посади майстра по ремонту стану 30-102 дільниці по ремонту і обслуговуванню механічного обладнання гарячого відділу цеху по ремонту електричного обладнання трубних цехів.

З 26 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року позивач був відсутній на роботі, оскільки ним були написані заяви на ім`я начальника цеху про надання відпустки з 25 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року. Наказ по підприємству про надання відпустки ОСОБА_1 не видавався.

Протоколом № 28 від 15 вересня 2016 року президії первинної профспілкової організації ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України.

Наказом директора з управління персоналом ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» 15 вересня 2016 року № 1034/ОК, ОСОБА_1 звільнено з посади з 15 вересня 2016 року на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогули без поважної причини з 25 липня 2016 рок по 01 серпня 2016 року.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин. Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Невихід на роботу у зв`язку із самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника (правова позиція Верховного суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1412цс17).

Місцевий суд, установивши, що ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці з 25 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року, угоди між працівником та власником підприємства про надання працівнику відпустки не досягнуто, оскільки наказ про відпустку не видавався, дійшов до висновку, що відсутнсть позивача на роботі протягом указаного періоду не може вважатися поважною.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову в позові, виходив із того, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які є підставою для звільнення працівника за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, а тому наказ ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» від 15 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з прогулом за пунктом 4 статті 40 КЗпП України винесений з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, однак з інших мотивів з огляду на таке.

Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до положень статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи час звільнення, працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Тобто, якщо після вчинення працівником дисциплінарного правопорушення минув один місяць (за умови, що роботодавцю або уповноваженому на застосування дисциплінарних стягнень органу було відомо про вчинене дисциплінарне порушення), до працівника не можна застосувати дисциплінарне стягнення.

Отже, відповідно до вимог статті 148 КЗпП України адміністрація підприємства вправі була звільнити ОСОБА_1 не пізніше ніж через один місяць із дня виявлення проступку.

Позивач вчинив проступок (прогул) з 25 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року, оскільки без згоди з власником, який не видав наказ, пішов у відпустку, проте звільнений з роботи наказом 15 вересня 2016 року, тобто з пропуском місячного строку встановленого статтею 148 КЗпП України.

Посилання відповідача на те, що позивач постійно перебував на лікарняному і тому встановлений статтею 148 КЗпП України місячний строк порушений не був не заслуговують на увагу з огляду на те, що листок непрацездатності позивачу був виданий після спливу місячного строку, коли позивача можна було притягнути до відповідальності за прогул, а саме з 5 по 14 вересня 2016 року, а тому час перебування працівника на лікарняному у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в даному випадку не має значення.

За таких підстав колегія суддів суду касаційної інстанції вважає за можливе змінити судове рішення апеляційного суду в частині мотивів задоволення позову в оскаржуваній його частині у відповідності до статті 412 ЦПК України, а саме у зв`язку із пропуском адміністрацією підприємства місячного строку, встановленого статтею 148 КЗпП України для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2019 року в частині позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити в частині її правового обґрунтування.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун