ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2057/19
провадження № 2-о/753/145/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Лаптєвої Ю.М.,

заявника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі місті Києва про встановлення факту перебування на утриманні

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 ОСОБА_2 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із заявою про встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Краснодон, селище Краснодон Луганської області. Заінтересованою особою зазначила Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва.

Заява мотивована тим, що весь час до смерті ОСОБА_3 заявник була на повному утриманні свого чоловіка, пенсія якого становила 9 200 грн., а її пенсія - 1 500 грн. Після смерті чоловіка вона звернулася до Управління пенсійного фонду в Дарницькому районі м. Києва із заявою про перехід на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Проте згідно відповіді №125713/03 від 04.12.2018 їй було відмовлено у переході та запропоновано звернутися до суду.

Заявниця ОСОБА_2 в судовому засіданні подану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду в Дарницькому районі м.Києва судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки чи можливість розгляду справи у його відсутність не повідомив, тому суд з дотриманням вимог ст. 223 ЦПК України, розглянув справу без його участі.

Заслухавши заявника та дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду виходячи з наступного.

В заяві ОСОБА_2 зазначає, що її чоловіком був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вони були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та проживали у м. Києві. Перебуваючи у шлюбі з чоловіком вони мешкали однією сім"єю та вели спільне господарство та спільний бюджет (вони обоє отримували пенсію). Незважаючи на те, що вона отримувала пенсію, яка становить 1 500 грн., її чоловік був основним годувальником їх сім"ї, оскільки мав пенсію в більшому розмірі ніж її пенсія, а саме 9 200 грн. та фактично пенсія чоловіка була для заявниці основним та постійним джерелом засобу для існування, тобто вона знаходилась на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулась до Пенсійного фонду з заявою про переведення її на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено, оскільки нею не було надано належного документу про перебування членів сім"ї на утриманні померлого годувальника. На підставі викладеного заявниця просила задовольнити її заяву та встановити вказаний факт.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до вимог частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових права або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначено у частині першій статті 315 ЦПК України.

Статтею 315 ЦПК України і передбачений розгляд судами справ про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, за правилами глави 6 ЦПК.

З поданих до суду документів вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Краснодон, селище Краснодон Луганської області, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.09.2018 (а. с. 10).

Відповідно до копії довідки від 12.09.2017 НОМЕР_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 був взятий на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 12) та фактичне місце його проживання було АДРЕСА_1.

Відповідно до копії довідки від 11.09.2017 НОМЕР_6 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 взята на облік внутрішньо переміщена особа (а.с. 11) та фактичне місце її проживання - АДРЕСА_1.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.09.1987 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб 28.09.1987, про що зроблений актовий запис № 45 (а.с. 13)

Доказ проживання з померлим заявниця надала суду акт про фактичне проживання з померлим на день його смерті № 2 від 16.07.2018 завірений печаткою відділу життєзабезпечення м.Краснодон районної адміністрації міста Краснодон і Краснодонського району Луганської області (а.с. 17), проте суд не може взяти її до уваги, оскільки даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає, що з заяви ОСОБА_2 вбачається спір про право, а заявником має бути доведений факт спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка, що з урахуванням вищевикладеного, є очевидно також питанням спірним та підлягає доведенню в порядку позовного провадження.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заяву про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_2 подала до Головного управління пенсійного фонду України в м.Києві, та отримавши відмову, звернулася до суду, однак заінтересованою особою зазначила вже Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час судового розгляду встановлена наявність спору про право у даній справі і тому заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду, та заявнику роз'яснити її право на звернення до суду з вказаними вимогами за правилами позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 259-261, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва, про встановлення факту перебування на утриманні залишити без розгляду.

Роз'яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з вказаними вимогами за правилами позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст ухвали складений 27.03.2019