ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 1522/15451/12

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4439/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 лютого 2019 року у складі судді Шенцевої О.П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просила скасувати постанови головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Велькова О.В. від 13 листопада 2017 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55137906 по примусовому виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 177836,99 доларів США.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити її скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не враховано, що боржник не отримувала постанову про відкриття провадження та про арешт її майна, про розшук, не враховано, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи під час виконання судового рішення ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що 13 листопада 2017 року за заявою представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" головним державним виконавцем Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Вельковим О.В. постановою ВП № 55137906 було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 522/15451/12 від 03 жовтня 2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль в особі Одеської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль заборгованості за кредитним договором № 014/79790/74/81012 від 03 вересня 2007 року у розмірі 177836,99 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 23 березня 2010 року складає 1414586,55 грн. та судових витрат у розмірі 1820 грн. (а.с. 5).

Копія вищевказаної постанови направлена боржнику ОСОБА_1 та отримана нею 27 листопада 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).

Постановою ВП №55137906 від 13 листопада 2017 року головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Вельковим О.В. для забезпечення реального виконання виконавчого документу про стягнення з боржника заборгованості накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме домоволодіння АДРЕСА_1 та все інше майно, належне боржнику (а.с. 6).

Відомості про накладення арешту на майно боржника внесені до відповідних реєстрів та направленні на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

Копія вищевказаної постанови направлена сторонам виконавчого провадження до відома.

Оскільки дії державного виконавця вчинені відповідно до закону в межах своїх повноважень, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, не враховано, що боржник не отримувала постанову про відкриття провадження та про арешт її майна, про розшук, не враховано, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно частини першої ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Матеріали справи містять підтвердження про те, що боржнику направлялися копії постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту від 13 листопада 2017 року, та отримання їх нею 27 листопада 2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорам та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно ч. 5 розділу Х111 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до відмітки на виконавчому документі виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 522/15451/12 від 03 жовтня 2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси, вже перебувало на виконанні у відділі ДВС та 30 червня 2016 року завершено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ( в минулій редакції) (а.с.9).

При відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець правомірно відповідно до ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову 13 листопада 2017 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/15451/12 від 03 жовтня 2014 року.

При відсутності порушень з боку державного виконавця при відкритті виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 та на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 жовтня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков