КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5656/19
Провадження № 2/520/2967/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Шевчук В.О., Швець А.С.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивачів ОСОБА_2 , діюча на підставі ордерів,

представник відповідача ОСОБА_3 , діюча на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

до ОСОБА_6

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_6 , в якому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування по ј частці кожному на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Панічерська ОСОБА_8 була їх та відповідача рідною сестрою, та, відповідно, вони є спадкоємцями другої черги спадкування за законом після її смерті, відповідно до ст. 1262 ЦК України.

Позивачі вказують, що після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається з квартири АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначають, що у встановлений законом строк вони звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, на підставі яких, державним нотаріусом було заведено спадкову справу.

Крім того, як стверджують позивачі, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори відповідачу ОСОБА_6 також було надіслано повідомлення про відкриття спадкової справи, після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, позивачі вказують, що постановою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , оскільки для оформлення своїх спадкових прав їм необхідно було надати правовстановлюючі документи на квартиру, зокрема, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, свідоцтво про право на спадщину або інший документ, який підтверджує право власності спадкодавця.

Також, державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори зазначив про те, що 24.12.2014 року на квартиру АДРЕСА_1 , Київським районним судом м. Одеси було накладено арешт, зареєстровано 06.05.2015 року за № 02892928.

З урахуванням викладеного, оскільки отримати правовстановлюючі документи на квартиру у повному обсязі у позивачів немає можливості, з метою оформлення права власності в порядку спадкування за законом, після смерті рідної сестри ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були вимушені звернутися до суду, оскільки у них немає іншої можливості оформити свої спадкові права.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.03.2019року було попередньо визначено суму судового збору за подання позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно у розмірі 7 087,50грн. Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 106 (дві тисячі сто шість) грн. 37 коп., з урахуванням вже сплаченої суми за вимогу майнового характеру у розмірі 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 13 коп., який повинен бути сплачений кожним позивачем окремим платіжним документом, відповідно до п.1 ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» (загалом сума до сплати складає 6 319,11грн., було сплачено 768,39грн.), та надати докази такої сплати; зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Роз`яснено ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

08.04.2019року від представника позивачів та позивача - ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору в сумі 2 106,37грн. кожним позивачем окремим платіжним документом (загалом сплачено 6 319,11грн.).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 09.04.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року було витребувано у Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №986/2013, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , акт про смерть №72 від 13 червня 2013 року. Витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман Інни Миколаївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №21/2013, заведеної після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , акт про смерть №72 від 13 червня 2013 року.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2019 року було відмовлено у задоволенні заяви позивача - ОСОБА_1 та представника позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката Білої Жанни Георгіївни про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом при розгляді іншої цивільної справи.

03.07.2019 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Так, в обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно була власницею квартири АДРЕСА_1 .

Панічерська ОСОБА_8 , як вказує представник відповідача, була незаміжньою, дітей не мала, та в останні роки свого життя, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я потребувала допомоги, оскільки не мала можливості задовольнити свої потреби самостійно, вона зверталась, в тому числі, за допомогою до своїх братів та сестер, однак отримала цю допомогу лише від однієї сестри відповідач - ОСОБА_6 , яка допомагала ОСОБА_7 до останнього дня життя.

Представник відповідача зазначає, що у зв`язку з тим, що всі інші брати та сестра відмовили ОСОБА_7 у допомозі, остання пообіцяла ОСОБА_6 залишити у спадок все нерухоме майно, власницею якого вона була шляхом складання заповіту щодо усієї спадщини на користь спадкоємиці ОСОБА_6 .

Крім того, як стверджує представник відповідача, Панічерська ОСОБА_8 зазначила, що про це своє рішення повідомила іншим братам та сестрам, однак, після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_6 було виявлено, що обіцяного ОСОБА_7 заповіту складено не було.

Представник відповідача також зазначає, що оскільки ОСОБА_7 було повідомлено своїх братів та сестру, що є позивачами у цій справі, щодо її рішення про спадщину, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 листопада 2013 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦПК України, звернулась до приватного нотаріуса Лічман І.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 .

У зв`язку з тим, що останнім часом, як вказує представник відповідача, стосунки з братами та сестрою ОСОБА_6 не підтримувала, про їх долю нічого не знала, а також, враховуючи рішення ОСОБА_7 щодо залишення усього нерухомого майна у спадок ОСОБА_6 , про яке було повідомлено всім братам та сестрам, ОСОБА_6 у своїй заяві зазначила, що інших спадкоємців померлої немає. Крім того, ОСОБА_6 і подумати не могла, що після ситуації що склалась у сім`ї, її брати та сестри будуть претендувати на спадщину ОСОБА_7 .

Крім того, представник відповідача зазначає, що у відповідача ОСОБА_6 є підстави вважати, що свідоцтво про народження ОСОБА_5 02.11.1943 ІНФОРМАЦІЯ_3 є не оригінальним, оскільки з інформації, що була повідомлена відповідачу її батьками, їй відомо, що ОСОБА_5 насправді не є їй рідним братом, а є зведеним, свідоцтво про народження ОСОБА_5 , надане позивачами, є дублікатом та видане у 1954 році, тобто через 11 років після народження ОСОБА_5 , а також те, що ОСОБА_5 був народжений не у Республіці Молдова як зазначено у свідоцтві, а в Україні.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.07.2019 року було витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомості щодо наявності актового запису та повний витяг актового запису про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Тараклія Тараклійського району Молдавської РСР. Витребувано з Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області належним чином завірені копії документів, що стали підставою для видачі 04.07.2013 року свідоцтва про право власності та реєстрації 02.07.2013 року права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , серія та номер свідоцтва: 5717413, виданий 04.07.2013, видавник: Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Мидляр Є.В.

На виконання вимог ухвали суду, 22.07.2019 року до канцелярії суду від Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №986/2013, яка заведена після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 51/2013, яка заведена Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман Інни Миколаївнипісля смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, на виконання вимог ухвали суду, листом від 17.07.2019 року (вхід. суду № 36652 від 22.07.2019 року) Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лічман Інна Миколаївна повідомила суду, що спадкова справа № 51/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 була направлена до Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі.

На виконання вимог ухвали суду, листом від 22.07.2019 року (вхід. суду № 37560 від 26.07.2019 року) Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області повідомило суд про те, що для отримання копії документів із реєстраційної справи, заведеної на спірний об`єкт нерухомого майна необхідно звернутися до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2019 року було витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка надійшла до суду 09.10.2019 року.

06.09.2019 року, 13.09.2019 року від позивачів надійшли відповіді на відзив, в яких позивачі вважають, що обставини, викладені у відзиві на позов є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами.

У підготовчому засіданні 16.09.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 21.10.2019 року позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 21.10.2019 року представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представника відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Тараклія Тараклійська МРСР народився ОСОБА_5 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) (т. 1 а.с. 33).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Серпневе Тарутинського району народилася ОСОБА_7 , у свідоцтві про народження в графі батько відомостей немає, в графі мати вказано ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 23).

03 травня 1952 року ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_12 » (т. 2 а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_8 у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народилася ОСОБА_13 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 24, 25).

ІНФОРМАЦІЯ_9 у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народився ОСОБА_4 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_10 у с. Серпневе Тарутинського району Одеської області народилася ОСОБА_12 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_14 , батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 2 а.с. 93, 94).

Відносно того, що у свідоцтві про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у графі батько вказано ОСОБА_9 , у графі мати ОСОБА_10 , які одружились після його народження ІНФОРМАЦІЯ_11 , суд зазначає про те, що свідоцтво про народження видано повторно 16 жовтня 1958 року, тобто вже після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказане свідоцтво ніким не оскаржувалось та недійсним не визнавалось.

Крім того, рішенням Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.04.2019 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.07.2014 року, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту про відсутність родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_15 ОСОБА_16 (т. 3 а.с. 72-76, 78-82).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є рідними сестрами та братами.

ІНФОРМАЦІЯ_12 помер ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_10 , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (т. 2 а.с. 17, 18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті ОСОБА_17 , Республіка Молдова, померла ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть переклад з румунської мови на українську, свідоцтво про смерть видане Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 35-38).

За життя ОСОБА_11 , на підставі договору купівлі-продажу від 19 серпня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В., зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 13.11.2008 року номер запису: 569 в книзі: 692пр-185, на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 159, 161).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 19 серпня 2008 року між ВКФ «Тірас» у вигляді ТОВ та ОСОБА_7 було укладено договір № 10/ЦП про інвестування будівництва шляхом купівлі-продажу цільових облігацій, відповідно до умов якого, в порядку передбаченому цим договором інвестор зобов`язується інвестувати будівництво об`єкта будівництва шляхом купівлі цільових облігацій підприємства. Об`єкт будівництва житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 . Розмір інвестиції інвестора становить 348 001,60 грн. без ПДВ (т. 3 а.с. 43).

Згідно акту прийому-передачі квартири № НОМЕР_1 від 03 грудня 2012 року, ВКФ «Тірас» ТОВ на виконання договору інвестування будівництва шляхом купівлі-продажу цільових облігацій №10/ЦП від 19 серпня 2008р. передає, а ОСОБА_7 приймає у власність 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 . Сума за договором складає 348001,60 гривень та повністю сплачена ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 44).

Однак, отримати свідоцтво про право власності на вказану квартиру ОСОБА_7 не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, зокрема, на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , та на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної Третьою Одеською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх сестри - ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 25, 26, 33-35).

Листом від 29 жовтня 2013 року за № 6289/02-14 Третя Одеська державна нотаріальна контора повідомила ОСОБА_6 про відкриття спадщини після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та роз`яснила, що у строк до 13.12.2013 року їй необхідно подати /відправити/ в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини або відмову він неї (т. 2 а.с. 43).

Однак, постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , оскільки в нотаріальну контору не надано правовстановлюючий документ на спадкову квартиру та накладений арешт Київським районним судом м. Одеси 24.12.2014 року, зареєстрований 06.05.2015 за № 02892928 (т. 2 а.с. 136-138).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2013 року ОСОБА_6 , вже після заведення спадкової справи Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, також звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було заведено ще одну спадкову справу № 51/2013 (т.2 а.с. 141-181). У заяві про прийняття спадщини ОСОБА_6 зазначила, що інших спадкоємців немає.

Так, 31.03.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. ОСОБА_6 , як єдиному спадкоємцю, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (т.2 а.с. 176). Свідоцтво було зареєстровано в реєстрі за № 1430.

22 серпня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г.Л. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, згідно умов якого ОСОБА_6 передала у власність, а малолітній ОСОБА_18 , в особі законного представника - матері ОСОБА_19 , прийняв у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яка в цілому складається з однієї кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 34,4 кв.м., у тому числі житловою площею 17,5 кв.м.

Однак, у подальшому, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року у справі № 520/4639/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.02.2018 року, яке набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 31 березня 2014 року, зареєстровано в реєстрі за № 1430, на квартиру АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 39-41, 43).

Також, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.07.2019 року у справі № 520/5693/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було витребувано у ОСОБА_18 в особі його законного представника - матері ОСОБА_19 , на користь позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 34,4 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., яка була відчужена за договором купівлі-продажу від 22.08.2014р., укладеним між відповідачем ОСОБА_18 , в особі його законного представника - матері ОСОБА_19 , і ОСОБА_6 та посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пашичевою Г. Л. (реєстр №1553), з номером запису про право власності 5175013, з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 (т. 2 а.с. 238-241).

Вказане рішення було оскаржено до Одеського апеляційного суду, і на теперішній час рішення апеляційним судом ще не прийнято.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке було видане 31.03.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. ОСОБА_6 , як єдиному спадкоємцю, було скасовано, а вказану квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 , яка була відчужена за договором купівлі-продажу, буловитребувано.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружена не була, дітей немає, батьки померли, тобто спадкоємці першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1261 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її брати та сестри ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які звернулися до Третьої Одеської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. з заявами про прийняття спадщини.

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_5 насправді не є їй рідним братом, а є зведеним, свідоцтво про народження ОСОБА_5 , надане позивачами, є дублікатом та видане у 1954 році, тобто через 11 років після народження ОСОБА_5 , а також те, що ОСОБА_5 був народжений не у республіці Молдова як зазначено у свідоцтві, а в Україні, судом до уваги не приймається, оскільки в обґрунтування зазначених обставин ніяких доказів суду надано не було.

При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_6 вже зверталася до Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу з позовом до ОСОБА_5 , в якому просила суд виключити ОСОБА_5 з кола спадкоємців другої черги, та встановити факт відсутності родинних зв`язків між ОСОБА_5 та померлою ОСОБА_7 , оскільки він фактично та юридично не є сином ОСОБА_20 , та не може бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 .

Однак, рішенням Ноябрського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 15.04.2019 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного судуд Ямало-Ненецького автономного округу від 17.07.2014 року, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту про відсутність родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Крім того, не приймаються судом до уваги посилання представника відповідача на те, що тільки ОСОБА_6 допомагала ОСОБА_7 до останнього дня життя, а всі інші брати та сестра відмовили у допомозі, а також те, що Панічерська ОСОБА_8 пообіцяла ОСОБА_6 залишити у спадок все нерухоме майно, власницею якого вона, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем та її представником надано не було, позов про усунення від права на спадкування в межах розгляду цієї цивільної справи ОСОБА_6 не заявлявся.

Навпаки, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у Республіці Молдова, де проживає її сестра - ОСОБА_1 , витратами на поховання займалася ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 199-225).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її брати та сестри ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Однак, постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , оскільки в нотаріальну контору не надано правовстановлюючий документ на спадкову квартиру та накладений арешт Київським районним судом м. Одеси 24.12.2014 року, зареєстрований 06.05.2015 за № 02892928 (т. 2 а.с. 136-138).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 прийняла у власність 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_4 , та повністю сплатила суму за договором у розмірі 348001,60 гривень (т. 2 а.с. 44).

Однак, отримати свідоцтво про право власності на вказану квартиру за життя Панічерська ОСОБА_8 не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Зі змісту витребуваної судом копії реєстраційної справи вбачається, що 04.07.2013 року на ім`я ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 5717413, наквартиру АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 30), рішення про державну реєстрацію права власності було прийнято 02.07.2013 року (т. 3 а.с. 57-58), а ОСОБА_21 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що державна реєстрація права власності та видача свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_7 були здійснені вже після її смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спадщину прийняли, оскільки подали нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертались, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державну реєстрацію права.

Відсутність реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 на момент її смерті, а також відсутність у позивачів оригіналу свідоцтва про право власності на спірну квартиру після смерті ОСОБА_7 , є перешкодою для реалізації позивачами їх права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 у нотаріальному порядку, оскільки виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право власності та не здійснив державну реєстрацію такого права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року справа № 523/3522/16-ц.

При цьому, суд приймає до уваги те, що реєстрація права власності за ОСОБА_7 після її смерті на квартиру АДРЕСА_1 та відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на квартиру призвела до неможливості позивачам оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду їх право захистити неможливо.

Щодо наявності арешту на квартирі АДРЕСА_1 , судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2019 року, яка набрала законної сили 21.08.2019 року, було скасовано арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 року та від 20.04.2015 року (т. 3 а.с. 71).

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання за ними право власності в порядку спадкування по ј частки кожному на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_14 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина Республіки Молдова НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина Російської Федерації 74 НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ) право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 18,6 кв.м., загальною площею 52,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.10.2019 року.

Суддя Петренко В. С.