Справа №751/5568/19
Провадження №2/751/1245/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Цибенко І. В.

за участю секретаря судового засідання Михайлової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 1064 грн. 44 коп.

22.08.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Поштовим зв`язком на адресу суду та позивачу (а.с. 17) відповідачем направлено відзив на позов ( а.с. 18-21).

Як вбачається з роздруківки з сайту «Укрпошта», позивач відзив отримала 30.09.2019.

22.10.2019 позивач через канцелярію суду подала до суду відповідь на відзив, просила витребувати докази від державного виконавця Козелецького РВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ЦПК України до відповіді на відзив необхідно надати документи, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам розгляду.

Натомість позивачем доказів на підтвердження надіслання (надання) відповіді на відзив відповідачу надано не було.

Статтею 278 ЦПК України визначено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні. Так, відповідно до ч. 2 ст. 278 ЦПК України позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ЦПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Так, ухвалою суду про відкриття провадження від 22.08.2019 позивачу було встановлено для подачі відповіді на відзив строк 10 днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, в даному випадку початок процесуального строку встановлено судом для подання відповіді на відзив розпочався 01.10.2019 та закінчився 10.10.2019.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Однак, позивач відповідної заяви про поновлення встановленого судом строку для подання відповіді на відзив та доказів щодо поважності його пропуску до суду не подала.

Враховуючи порушення позивачем норм ч. 3 ст. 179, ч. 4 ст. 179 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду відповіді на відзив.

Щодо заявленого позивачем клопотання про витребування доказів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналогічне клопотання позивачем ставилось в позовній заяві.

Ухвалою від 22.08.2019 суд відмовив у його задоволенні та роз`яснив необхідність долучення відомостей про неможливість отримання вищезазначених доказів особисто.

Враховуючи, що позивачем до заяви про витребування доказів так і не були долучені відомості про неможливість отримання вищезазначених доказів особисто у державного виконавця, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 123,126,127, 179, 278 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відповідь на відзив ОСОБА_1 залишити без розгляду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Цибенко