ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/1029/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві зяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 24 січня 2014 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 на підставі ст. 432 ЦПК України звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 24 січня 2014 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню, з підстав того, що на на його думку, за виконавчим провадженям проводяться виконавчі дії за двома виконавчими листами, у одному із яких невірно зазначено написання по батькові боржника як « ОСОБА_1 ».

Завяник та заінтересовані особи в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті судової влади (суду), проте їх неявка не перешкоджає розгляду даного процесуального питання згідно ч.3 ст. 432 ЦПК України.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч.3 ст. 432 ЦПК України).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, вивчивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, її обґрунтування, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про залишення її без задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2014 року виправлені, допущені описки в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, щодо правильності написання по батькові відповідача з " ОСОБА_1 " на "Миколайович", у відповідних відмінках.

Суд, відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Норма ч.2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Проте, заявником не наведено підстав та не надано надав доказів про те, що виконавчий лист було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а його посилання на підставу того, що за виконавчим провадженям проводяться виконавчі дії за двома виконавчими листами, у одному із яких невірно зазначено написання по батькові боржника як « ОСОБА_1 », є безпідставним, оскільки наявна ухвала суду щодо виправлення описки щодо правильності написання по батькові відповідача з " ОСОБА_1 " на "Миколайович", що не є підставою для визнання виконавчого листа тиким, що не підлягає виконанню повністю або частково згідно положення ч.2 ст. 432 ЦПК України.

Окрім того, на підтвердження наявності провадження двох виконавчих проваджень за одним й тим же виконавчим листом (сформовані матеріали виконавчого провадження), матеріали заяви не містять, й у ході її розгляду не доповнені.

Відтак, судом встановлено, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а на виконання рішення суду, відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин - не встановлено, а тому правових підстав для визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, немає.

Підстав для зупининення виконання за виконавчим документом згідно ч.3 ст. 432 ЦПК України немає.

На підставі вищевикладеного та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , про визнання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 24 січня 2014 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам невідкладно після її оголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України та ст.297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України та КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: