Справа № 373/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та з проведенням судового засідання цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник Акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором №б/н від 16.02.2017 заборгованість у розмірі 11781 грн. 01 коп., яка складається з наступного: 4889 грн. 42 коп. тіло кредиту; 1724 грн. 96 коп. відсотки за користування кредитом; 4129 грн. 44 коп. пеня; 500 грн.00 коп. штраф (фіксована частина), 537 грн. 19 коп. штраф (процентна складова). Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921 грн.00 коп., як сплачений судовий збір при поданні позову.

Позов обґрунтовано тим, що 16.02.2017 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 в порядку ч.1 ст. 634 та ч.2 ст. 638 ЦК України був укладений кредитний договір шляхом прийняття пропозиції та приєднання відповідача до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Відповідно до цього кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн. на картковий рахунок, а саме: кредитну картку «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Однак, позивач умови кредитного договору щодо внесення чергових платежів на погашення використаних кредитних коштів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка з урахуванням усіх складових боргу, станом на 16.12.2018 становить 11781 грн. 01 коп. Наявність заборгованості, внаслідок невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором позивач підтверджує розрахунком, який додає до позовної заяви, та випискою по особовому рахунку.

Посилаючись на обовязковість договору для виконання сторонами, а також на положення ст. ст. 509, 525, 526, 599, 610, ст.1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України позивач просить суд стягнути всю суму заборгованості за кредитом.

Ухвалою суду від 29 січня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та з проведенням судового засідання.

Відповідачу було розяснено його право подати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а також розяснено право подати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

До суду сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини.

21.05.2018 Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «ПриватБанк».

16.02.2017 відповідач ОСОБА_3 подав позивачу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_2) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.8).

Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» встановлено основні умови кредитування з використанням різних типів кредитної картки (а.с.9).

За цими Тарифами пільговий період з використанням кредитної картки «Універсальна» надається тривалістю 55 днів за умови погашення позичальником до 25 числа кожного місяця 7% кредитних коштів, але не менше 50 грн. Також зазначені: базова відсоткова ставка в місяць, обовязковий щомісячний платіж; пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань.

Відповідно до п 1.1.7.43 Умов та Правил сторони погодили, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого у рамках договору або договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банку, передбачених договором. За наявності у клієнта до моменту закриття останнього рахунку непогашеної заборгованості за договором, у точу числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій банку, дія договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.

Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань по поверненню кредитів у відповідача виникла накопичувальна заборгованість за кредитом, а 27.03.2018 відбулося останнє погашення на суму 0,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 16.02.2017 станом на 16.12.2018.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п.2.1.1.12.10 ОСОБА_2 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або в певній ОСОБА_5 частки у разі невиконання клієнтом та/або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобовязань за цим договором.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобовязань та інших обовязків за договором.

Згідно п. 2.1.1.12.2 та п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в ОСОБА_5, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 днів на рік.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено Тарифами.

Відповідно до ОСОБА_5 обслуговування кредитних карт «Універсальна», штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.9).

Згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та Правил, у разі виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., клієнт сплачує ОСОБА_5 пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Подані позивачем виписка по картковому рахунку відповідача ОСОБА_3 дає підстави вважати, що ОСОБА_2 перераховував на картковий рахунок відповідача грошові кошти в межах встановленого розміру 5000 грн. Відповідач користувався цими коштами, а також періодично здійснював погашення кредиту, процентів та пені, що нараховувалась за прострочення щомісячного платежу.

Згідно п.1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2, за винятком випадків зміни розміру кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п.1.1.3.1.9 договору.

Згідно з п.п. 1.1.6.1 та 1.1.6.2 зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісяця в однобічному порядку, а у випадку, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів звязку: 1.1.6.2.1. Офіційний сайт банку: www.privatbank.ua, розміщення інформації у відділеннях ОСОБА_5. При незгоді зі змінами Правил та/або ОСОБА_5 клієнт зобовязаний звернутись в ОСОБА_2 для розірвання цього Договору та погасити перед ОСОБА_5 заборгованість, виконавши умови п. 2.1.1.5.4.

Отже, сторони договору погодили порядок зміни умов та тарифів за договором та доведення їх до відому клієнта ОСОБА_5. З розрахунку заборгованості вбачається, що фіксована процентна ставка не змінювалась.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд визнає їх достовірними, належними та допустимими, які в сувої сукупності дають підстави суду частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобовязання.

Відповідно до норм ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, який визначається строком дії кредитних карток, що видані на виконання договору.

Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, на виконання якого позичальником були отримані кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно виписки по картковому рахунку відповідач користувався наданими коштами з 12.02.2017 по 16.12.2018, періодично повертаючи їх та сплачував проценти, але у звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань у нього утворилась заборгованість перед ОСОБА_5.

Розрахунком заборгованості за кредитним договором б/н від 12.02.2017 станом на 16.12.2018 доведені вимоги позивача про стягнення: тіла кредиту 4889,42 грн.; відсотки 1724,96 грн., що в сумі складає 6632,38 грн.

Що стосується вирішення питання стягнення неустойки (пені та штрафу), то суд виходить з наступного.

Підставою, яка породжує обовязок сплатити неустойку, є порушення боржником зобовязання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. А пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобовязання не буде виконане. Вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобовязання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі N 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі 6-2003цс15.

За відсутності належного розрахунку пені в межах строку позовної давності щодо кожного обовязкового платежу з зазначенням кількості днів прострочення, а також виходячи з практики Верховного суду України, суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення пені у заявленому позивачем розмірі.

Крім цього, судом зясовано, що позивач вирахував суму штрафу, виходячи з двох складових: 500 грн. фіксована ставка та 5% процентна складова від суми заборгованості, куди включив не лише борг за кредитним лімітом та процентами, а й борг за пенею, нарахованою за весь час прострочення виконання зобовязання.

Такий розрахунок не відповідає закону та не ґрунтується на досліджених судом умовах кредитування, де в розрахункову величину штрафу не передбачено включення пені.

Відповідно до ч.2 ст. 549 ЦК України штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

За кредитним договором, зобовязанням позичальника є повернення у розмірах та на умовах, встановлених договором, грошових коштів (кредиту) та сплата процентів (ст. 1054 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України)

Отже, штраф, як вид відповідальності за порушення позичальником кредитного зобовязання обчислюється у відсотках від заборгованості по кредиту та процентам, що є основним зобовязанням боржника. Пеня до розрахункової суми штрафу не входить.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за неустойкою (пенею та штрафом), підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає штраф в розмірі 831 грн. 62 коп., з яких: фіксована ставка 500 грн. та процентна складова від суми боргу 331 грн. 62 коп.( 6632,38 грн. х 5%).

Зазначене з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки.

Відповідач ОСОБА_3 презумпцію правомірності правочину та доведеності факту існування у нього невиконаних грошових зобовязань не спростував.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем обставин справи щодо наявності у відповідача грошового зобовязання за кредитним договором б/н від 12.02.2017 на умовах та розмірах, якими обґрунтовано позовні вимоги, окрім вимог, що стосуються стягнення пені та частково штрафу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 7464,00 грн. (6632,38 грн. борг за зобовязанням + 831 грн. 62 коп. штраф).

Судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1921 грн., що відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» є мінімальним розміром за подання позову майнового характеру юридичною особою та достатнім у цій справі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в силу ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.02.2017 в розмірі 7464 грн. (сім тисяч чотириста шістдесят чотири) 00 коп., з яких: 4889 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 1724 грн. 96 коп. заборгованість по відсоткам, 831 грн. 62 коп. штраф.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в розмірі 1921 грн. (одна тисяча девятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство ОСОБА_2 банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, 01001; ;

відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2; ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1.

Суддя І. О. Опанасюк