Справа № 316/2206/19
Провадження № 2/316/969/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. м. Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради, треті особи: Енергодарська міська рада Запорізької області, міський голова Енергодарської міської ради Музика Павло Олексійович, про нарахування та стягнення належної на дату звільнення заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

22.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з вищезазначеною позовною заявою.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю що вона не відповідає вимогамЦивільного процесуального кодексу України, що полягає в наступному.

Згідно ч.2 ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ч.1 ст. 3 та ст. 4 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпПУ), трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до змісту позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 у позовних вимогах просить суд нарахувати та стягнути з відповідача на користь позивача належну йому, на дату звільнення заробітну плату.

Тобто, крім позовної вимоги про стягнення заробітної плати, позивач просить суд нарахувати йому заробітну плату (щоб суд провів йому її нарахування).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 4 ч. ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно приписів п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З зазначеного вище вбачається, що вимоги позову суперечать зазначеним положенням законодавства України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи зазначене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, ч. 4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, посилаючись на положення п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вважає, що він звільнений від сплати судового збору, проте, суд частково погоджується з таким посиланням позивача, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» (Верховний Суд України, постанова від 30.11.2016 р. по справі №6-1121цс16).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Як зазначалось вище, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявляються дві позовні вимоги.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини 1 якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за вимогою позовної заяви майнового характеру поданої фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та враховуючи передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2019р. в сумі 1921 грн., розмір судового збору складає не менше ніж 768 грн. 40 коп. та не більше ніж 9605 грн.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, підстав звільнення від сплати судового збору за вимогою передбаченою ст.117 КЗпПУ, позивачем не зазначено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 13, 43, 76-83, 175, 177, 185, 258-260, 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємства комунальної власності» Енергодарської міської ради, треті особи: Енергодарська міська рада Запорізької області, міський голова Енергодарської міської ради Музика Павло Олексійович, про нарахування та стягнення належної на дату звільнення заробітної плати- залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 семиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення зазначених в ній недоліків.

Роз`яснити, що у випадку не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. М. Бульба