Справа № 182/9733/18
Провадження № 2/0182/1133/2019
22.03.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
сторони по справі:
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Заяви по суті справи:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 3/4 частини будинку 10-Б по вул.. Воздвиженська в м.Нікополі. Інша ј частини житлового будинку належить її сину ОСОБА_3 У належному будинку зареєстрована колишня дружина сина - відповідач по справі ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку з 2014 року, участі в утриманні майна не приймає, її речей у будинку не має. Наявність реєстрації відповідача у будинку порушує її право власності, а тому просить її право захистити.
Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком 10-Б по вул. Воздвиженська в м.Нікополь.
Відповідач відзив на позов до суду не подавала.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20.12.2018 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 07.02.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.03.2019 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Власниками будинку №10-Б по вул..Воздвиженська в м.Нікополі є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 13,14).
У зазначеному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, її син ОСОБА_3 та колишня дружина сина ОСОБА_2, що підтверджується довідкою квартального комітету №12 від 14.12.2018 року (а.с.11).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у будинку, але не мешкає там з 2014 року, що підтверджується актом квартального комітету №12 від 14.12.2018 року (а.с. 12).
Внаслідок того, що відповідач залишається зареєстрованим у будинку, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 22.03.2019 року.
Суддя: ОСОБА_4