У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

23.10.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І. оглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу ДВС м. Ужгорода, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, АТ «Державний Ощадний Банк України», ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» Управління Львівської залізниці, свалявського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, Мукачівської місцевої прокуратури, Виноградівського районного віділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, Відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України з огляду на наступне.

Згідно вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України регламентовано, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вказаній нормі закону позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Зокрема позивач вказує у позовній заяві, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна постановами ДВС накладено обтяження на все майно ОСОБА_1 , що відповідно перешкоджає йому вільно розпоряджатись належним йому майном. Позивач стверджує, що вказані ним обтяження не стосуються його, а зовсім іншої особи з аналогічним прізвищем, іменем та по батькові. При цьому в якості єдиного доказу ним долучені до позову копії з витягів.

Суд при докладному вилученні наданих доказів приходить до переконання, що з наданого витягу неможливо встановити, чи стосуються обтяження саме позивача, чи іншої особи. При цьому суддя звертає увагу на те, що позивач не надав жодних доказів того, що звертався до вказаних ним органів ДВС з метою отримання постанов чи будь-яких інших доказів, які б містили конкретні дані сприводу існуючих обтяжень, точні реквізити стягувачів, боржників тощо, які б відповідно дозволили ідентифікувати дійсного боржника по виконавчих провадженнях.

Окрім того суд вивчивши прохальну частині позовної заяви встановив, що фактично позивач ставить вимогу щодо встановлення юридичного факту, а саме того, що вказані ним існуючі обтяження, накладені органами ДВС не стосуються його ОСОБА_1 та не можуть бути перешкодою для посвідчення нотаріусами договорів про відчуження ним будь-якого майна.

Суддя приходить до переконання, що вказані вимоги є незрозумілі, неконкретизовані і такі, що не передбачені вимогами.

Положеннями ст.16 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відтак суд вважає, що в даному випадку позивач зобов`язаний визначитись із правильним способом захисту своїх порушених прав, в тому числі, чи звертатись в порядку позовного провадження чи окремого.

Так суддя акцентує увагу на туму, що позовне провадження - вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Позовній формі захисту властива форма та порядок звернення до суду, однаковий порядок розгляду спору. Це надає процесуальні гарантії права на судовий захист.

П озовне провадження є основною формою судового провадження в господарському, цивільному та адміністративному процесах. В адміністративному процесі така форма є єдиною.

З позовної заяви слідує, що відповідачами позначено органи ДВС, разом з тим жодних вимог до них позивач не ставить.

Натомість просить констатувати відсутність зв`язку між існуючими обтяженнями та ним, як фізичною особою. Тобто фактично у справі відсутній спір про право, а мова йде про встановлення певних фактів.

Суддя звертає увагу позивача, що положеннями ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

2. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відтак, дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище даних та чіткого викладу обставин з посиланням на докази, конкретизації позовних вимог вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, тому вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177цьогоКодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу ДВС м. Ужгорода, Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, АТ «Державний Ощадний Банк України», ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» Управління Львівської залізниці, свалявського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, Мукачівської місцевої прокуратури, Виноградівського районного віділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, Відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення- залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви Надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків терміном до 10.11.2019 р., але не пізніше п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І.Бедьо