25.10.2019
Справа № 642/7273/19
Провадження № 2/642/1819/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті її батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори Гуркаленко І.В. 29.07.2013 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у її батька не було зареєстрованого права власності на вказаний будинок, тобто відсутній правовстановлюючий документ. Тому позивач звернулася до суду для визнання права власності в судовому порядку.

Дослідивши позовну заяву з додатками, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна дотримуватись норм процесуального законодавства.

Положення п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, передбачає необхідність вказання позивачем ціни позову.

Позивач зазначила ціну позову 160 400 грн., посилаючись на звіт про оцінку майна від 15.05.2018.

Згідно п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю такого майна.

При цьому, пп. 1,2 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014р. № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» установлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (в тому числі і платежу у вигляді судового збору), є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав; інформація із звіту про оцінку майна, звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що складений для цілей оподаткування, вноситься безперешкодно та безоплатно до Єдиної бази даних звітів про оцінку. Зазначена інформація складається за встановленою Фондом державного майна формою та є додатком до звіту. Підтвердженням такої вартості слугує звіт про оцінку майна, строк дії якого становить не більше шести місяців з дати оцінки, проте позивачем надано до суду звіту про оцінку спірного майна станом на 15.05.2018, що перевищує вказаний 6-місячний термін до звернення з позовом до суду та є неналежним доказом вартості спірного майна на день подачі позову до суду.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору у сумі 1604,00 грн., виходячи з ціни позову 160400 грн, дійсність якої станом на день подачі позову до суду не підтверджена належними документами, а саме дійсним звітом про оцінку майна, відтак, судовий збір сплачено невірно.

П.16 постанови пленуму ВС України № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що «Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування … визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки … такий обов`язок покладається на позивача».

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду звіт про оцінку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням дійсної його вартості на час подання позову до суду, а також вірно зазначити ціну позову та доплатити судовий збір, надавши до суду оригінал квитанції, виходячи з дійсної ціни позову, визначеної на підставі звіту про оцінку спірного будинку.

В порушення вимог п.7 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались.

Також, позовна заява не містить зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позову.

Всупереч п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, позивач, порушуючи вимоги ч.5 ст.9 5ЦПК України, не підтвердила відповідність копій письмових доказів оригіналам своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі і підлягають усуненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - залишити без руху та надати позивачу 5-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала підлягає оскарженню лише в частині сплати судового збору до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя