Справа № 333/6183/19
Провадження № 2-з/333/71/19
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позовної заяви, до її подання, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про поділ майна, до її подання.

В обґрунтування заяви вказано, що 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали від Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області листи про відкриття 15 липня 2019 року виконавчого провадження № 59451512 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 411 280, 50 грн., оцінку кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та початку її примусової реалізації.

Зі вказаними діями заявники не згодні.

Так, заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 буде подано позовну заяву до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме кв. АДРЕСА_1 , оскільки вони є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який був співвласником вказаної квартири.

Оскільки заявники були спільно зареєстровані з померлим на час його смерті, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину після нього, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , тому вважають що вказана квартира є спільною сумісною власністю заявників та ОСОБА_3 , через що відчуження вказаної квартири без їх згоди є неможливим.

Окрім цього, Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішення не прийнято до уваги факт реєстрації у квартирі трьох неповнолітніх дітей та не отримано дозволу органу опіки та піклування.

Заявники просять накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Оскільки відповідно до п. 13 ст. 7, ч. 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, тобто у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та без проведення судового засідання, фіксування останнього за допомогою звукозаписувальних технічних засобів згідно зі ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Заява про забезпечення позову, згідно зі ст. 151 ЦПК України, повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 травня 2004 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. посвідчено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 набула право власності на кв. АДРЕСА_1 . Згідно із п. 8 договору, чоловік покупця ОСОБА_4 знає про намір своєї дружини придбати відчужуваний об`єкт та не заперечує проти цієї купівлі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 вересня 2017 року Комунарським районним у м. Запоріжжі ВДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області.

На примусовому виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 59451512 за виконавчим листом № 2-971/11 виданим 21 лютого 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу у розмірі 411 280, 50 грн.

25 вересня 2019 року Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на адресу ОСОБА_3 направлено копію постанови про арешт квартири АДРЕСА_1 в рамках вказаного виконавчого провадження.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом ст. 151 ЦПК України вбачається, що перелік заходів забезпечення позову не є вичерпними, зокрема суд може забезпечення позов шляхом вжиття заходів, не передбачених ЦПК України.

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , суд враховує, що на підтвердження тверджень щодо порушення своїх прав заявниками не надано жодного документу: документів щодо підтвердження родинних відносин, реєстрації місця проживання заявників, їх прав на вказане нерухоме майно відповідно.

Окрім цього, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема як зазначено в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява №60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява №67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

З матеріалів справи вбачається, що дії державного виконавця щодо арешту нерухомого майна та вжиття заходів щодо його реалізації проводяться в рамках виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення заборгованості, яка до теперішнього часу не погашена, через що вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно суд приходить до висновку, що забезпечення позову у такій спосіб порушить права ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» як стягувача.

Таким чином, оскільки заявниками не надано жодного достатнього доказу на підтвердження своїх вимог, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи, що звернення стягнення на нерухоме майно проводиться в рамках виконавчого провадження про стягнення заборгованості, з метою недопущення порушення прав інших осіб, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позовної заяви, до її подання залишити без задоволення.

Сторони можуть отримати інформацію про стан розгляду справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua/fair/sud0812/

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості на повторне звернення до суду із заявою після усунення умов, що були підставою для відмови в задоволені заяві.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва