ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Херсон

справа № 766/12554/18

провадження №22-ц/819/460/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

03 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 9 497 грн 64 коп в рахунок відшкодування додаткових витрат, що викликані особливими обставинами на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовна заява, з посиланням на норми ст.185 СК України мотивована тим, що відповідач в силу закону зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на їхню спільну доньку, які полягають у понесених витратах на призначені для дитини лікарські процедури та лікарські засоби в сумі 7 504 грн 53 коп за період з 22.05.2015 року по 26.10.2017 року, 50 відсотків від зазначеної суми - 3 752 грн 26 коп, має відшкодувати відповідач.

Також, позивачкою понесені витрати на розвиток здібностей дитини в сумі 11 490 грн 77 коп. за період з вересня 2015 року по жовтень 2017 року, 50 відсотків від зазначеної суми - 5 745 грн 38 коп., має відшкодувати відповідач.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати, що викликані особливими обставинами на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 4 877 грн 26 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і увалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення понесених витрат на придбання шафи та ліжка, оскільки придбання зазначених речей не може бути віднесено до особливих обставин, пов'язаних з розвитком здібностей дитини. Також суд першої інстанції не дав належну оцінку тому, що відповідач надає додаткову допомогу на дитину, в тому числі на лікування, що підтверджується чеками на придбання, проте позивачка створює такі умови та події, що призводять до вказаного позову. Оскаржуване судове рішення призводить до повторного стягнення з нього додаткових витрат на дитину.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка доводи апеляційної скарги не визнала, посилаючись на те, що купівля іграшок, речей та фруктів для дитини не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а квитанції про придбання ліків не свідчать, що їх придбання було за призначенням лікарів з метою надання медичної допомоги доньці за зверненням відповідача. Вказувала на те, що дочка систематично хворіє на гострі респіраторні вірусні інфекції та інші захворювання. Також, придбання дитині дитячих меблів було необхідно для розвитку здібностей дитини.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, сторони та їх представники, будучи двічі належним чином повідомлені, не з'явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, як батько ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 є платником аліментів на утримання дитини, яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні /а.с.7-8/.

Також, суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_4 проходила амбулаторне лікування у період часу зазначеного в медичних документах ( витяг з медичної карти) із зазначеними в них скаргами на стан здоров'я та лікарськими призначеннями, а також знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Херсонська обласна інфекційна лікарня ім. Г.І. Горбачевського « ХОР з 09.03.2016 р по 14.03.2016 року та з 09.03.2017 року по 11.12.2017 року/ а.с.154/. Отже, всі хвороби дитини підтверджуються записами у медичній картці, направленнями на обстеження та лікування.

Надані позивачкою витяги з медичної картки, чеки на придбання ліків та зведена таблиця по чекам щодо дати придбання ліків та їх вартості / а.с.9-36/ свідчать про понесення позивачкою витрат на лікування дитини за період з 22.05.2015 року по 26.10.2017 року в сумі 7 504 грн 53 коп.

Оскільки між сторонами протягом тривалого часу склалися конфліктні, напружені відносини, що унеможливило безспірне вирішення між ними питання прийняття участі батька у додаткових витратах, наявні підстави щодо реалізації батьківських обов'язків відповідача у судовому порядку.

Відповідач на доведення своїх доводів щодо прийняття участі у додаткових витратах на дитину у зазначений позивачкою період хвороби та лікування дитини надав чеки на придбання ліків та інгалятора, оцінку яким суд першої інстанції не надав.

Так, з наданих відповідачем доказів вбачається, що в період, коли хворіла донька ним придбавалася медичні препарати, призначення лікування хвороби якої було у дитини на той час/ а.с. 66, 90/. Проте, придбання в цей час відповідачем полівітамінів вітрум кідз на суму 116 грн 95 коп. та вітамінного сиропу віта тон мультиомега на суму 132 грн 83 коп. не може вважатися тими додатковими витратами, які пов'язані з особливими обставинами. Також, відповідач в суму чеку від 10.03.2017 року 248 грн 55 коп. безпідставно врахував витрати на придбання цитрамону на суму 29 грн 10 коп. Не підтверджено матеріалами справи і необхідність придбання 21.07.2015 року опатанолу на суму 167 грн 72 коп, оскільки медична документація не містить захворювання дитини в цей час.

Таким чином, відповідачем під час лікування дитини понесені витрати на суму 1830 грн 60 коп. ( 2 277 грн 20 коп. - 446 грн 60 коп).

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що "СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення".

Враховуючи, що відповідачем частково доведено прийняття його участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами - хворобою, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення цих витрат у сумі визначеній позивачем та без урахування наведених відповідачем доказів.

Таким чином, додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами, її хворобою, в період з 22.05.2015 року по 26.10.2017 року понесла позивачка в сумі 7 504 грн 53 коп. та відповідач в сумі 1830 грн 60 коп. Отже, враховуючи рівність батьків при здійсненні їхніх прав та обов'язків з відповідача до стягнення підлягає сума по зазначеним додатковим витратам в розмірі 2 836 грн 96 коп.

Суд першої інстанції зазначаючи в мотивувальній частині рішення про стягнення додаткових витрат на шафу та ліжко в сумі 1125 грн не мотивував за яких обставин, витрати на придбання цих речей викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дитини.

Враховуючи, що витрати на придбання шафи та ліжка для дитини в сумі половини вартості якої складає 1125 грн не викликано особливими обставинами: розвитком здібностей дитини, а є загально необхідними речами для повсякденного використання, а тому їх стягнення з відповідача не ґрунтується на нормах ст. 185 СК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині зменшення визначеної до стягнення суми додаткових витрат, що викликані особливими обставинами з 4 877 грн 26 коп. до 1 711 грн 96 коп.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням зазначених норм процесуального закону зменшенню підлягає стягнута судом першої інстанції сума судового збору з 704 грн 80 коп. до 246 грн 68 коп.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів відхиляє, як такі, які не ґрунтуються на нормах матеріального права, належних доказах, та не спростовують мотивованих висновків суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції в іншій частині не оскаржується, колегія суддів в силу принципу диспозитивності йому правової оцінки не надає.

На підставі викладеного, статті 185 СК України, керуючись статтями 141, 367,374,376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 грудня 2018 року в оскарженій частині змінити зменшивши визначену до стягнення суму додаткових витрат, що викликані особливими обставинами з 4 877 грн 26 коп. до 1 711 грн 96 коп. та суму судового збору з 704 грн 80 коп. до 246 грн 68 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 27 березня 2019 року

Суддя І.В. Склярська