Житомирський апеляційний суд
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №296/10303/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» про визнання договорів недійсними та стягнення безпідставно отриманих коштів, за апеляційною ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Сингаївського О.П. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав № 306/К за кредитним договором від 02 березня 2018 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» щодо кредитного договору укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» від 14.12.2012 року; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02 березня 2018 року укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» щодо іпотечного договору укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» від 14.12.2012 року; стягнути з ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» на користь ОСОБА_1 195 000 грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Скасовано заходи забезпечення позову щодо заборони ПЮФ «Центр юридичної допомоги «Дігест» вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження приміщення №97-1, 97-2, 97-3, 97-4, 97-5, 97-6, 97-7, 97-8, 97-9, 97-10, 97-11, 97-12, літ. «А», цегла, загальною площею 111,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1, застосовані ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2018 року у справі №296/10303/18.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки на сайті судової влади не було оголошення про виклик до суду. Поження статті 128 ЦПК України взагалі не передбачають повідомлення позивача через офіційний веб-сайт судової влади України. Її місце проживання та місце роботи були відомі суду, крім того в позовній заяві вказаний її номер телефону, проте за телефоном її ніхто не повідомляв. Жодної повістки про виклик в судові засідання 17 грудня 2018 року, 25 січня 2019 року та 12 лютого 2019 року вона взагалі не отримувала. В позовній заяві вона просила суд розглянути справу без виклику сторін в порядку спрощеного провадження, а тому вважала, що до суду з'являтись немає необхідності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд позбавлений можливості з'ясувати позицію позивача з приводу заявлених нею вимог на час розгляду справи, та відсутністю заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2018 року відкрио провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест» про визнання договорів недійсними та стягнення безпідставно отриманих коштів. Розгляд справи суд ухвалив проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Протокольною ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 28 листопада 2018 року суд ухвалив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно ст.128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальних дій, якщо визнає їх явку обов'язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

З матеріалів справи вбачається, що в судове засідання призначене на 17 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 не з'явилась, хоча була повідомлена належним чином про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.82).

Оскільки всі учасники справи не з'явились в судове засідання 17 грудня 2018 року, розгляд справи було відкладено на 25 січня 2019 року, доказів про отримання позивачем судової повістки про розгляд справи 25 січня 2019 року в матеріалах справи немає.

У зв'язку з неявкою позивача в судове засідання 25 січня 2019 року по справі продовжено перерву до 12 лютого 2019 року, та викликано ОСОБА_1 до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.92-93).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 не з'явилась в судові засідання 17.12.2018 та 25.01.2019, хоча про дату час та місце судового засідання була повідомлена.

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Частина 11 ст.128 ЦПК України не передбачає виклик до суду позивача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Інші докази про повідомлення позивача про розгляд справи 12 лютого 2019 року в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання призначеного на 25 січня та 12 лютого 2019 року.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України не ґрунтується на матеріалах справи й вимогах закону.

Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 12 лютого 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 26 березня 2019 року.

Головуючий

Судді