Справа № 288/651/19
Провадження № 2/288/370/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудника М. І.,

за участю секретаря судового засідання - Добрянської В.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 О ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до адвоката Омельчука Віктора Олександровича про визнання неправомірною фактичну відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до адвоката Омельчука Віктора Олександровича про визнання неправомірною фактичну відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу.

23 жовтня 2019 року від Відповідача надійшла заява про відвід головуючого судді Рудника Миколи Івановича, з тих підстав, що суддя не може брати участі у розгляді даної справи, оскільки він раніше розглядав справу за позовом ОСОБА_1 , давав оцінку доказам по справі та приймав рішення. Дані справи різні за предметом спору, але стосуються одних і тих же, подій, які досліджував суддя Рудник М.І., в зв`язку з чим просив передати справу на розгляд іншому складу суду.

В судовому засіданні Відповідач підтримав подану заяву про відвід судді та просив її задоволити.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді, оскільки підстави для відводу відсутні.

Суд, вислухавши сторони, розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

В поданій позовній заяві Позивач вказує, що Бердичівський місцевий центр з надання безоплатної правової допомоги призначив йому адвоката Омельчука В.О. для надання безкоштовної вторинної правової допомоги під час судового розгляду справи № 288/1256/17 за його позовом та адвокат фактично відмовився від надання йому передбаченої допомоги, не з`являвся до суду, не приймав участь у судових засіданнях 22 березня 2018 року та 12 квітня 2018 року, не підготував апеляційну скаргу, не відповідав на телефонні дзвінки з 22 березня 2018 року.

Позивач просить визнати неправильною фактичну відмову адвоката Омельчука Віктора Олександровича надати йому якісну та своєчасну правову допомогу, тому що адвокат неналежно виконував свої зобовязання, припустився недотримання порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, фактично без поважних причин відмовився надавати йому якісно та у необхідному обсязі безоплатну вторинну правову допомогу, апеляційну скаргу не склав, у судові засідання не являвся.

26 лютого 2018 року в цивільній справі № 288/1256/17 - 2/288/240/18 суддею Попільнянського районного суду Житомирської області Рудником М.І. було ухвалено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства охорони здоров`я України, Попільнянського районного Відділення Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» про новий день звільнення (таким вважати день видачі трудової книжки), про визнання раніше внесеного запису про день звільнення 29.07.1997 року недійсним, про внесення нового дня звільнення 30.07.1997 року до трудової книжки, про заяву від 08.07.1997 року від лікаря (але не заввідділом) щодо звільнення з роботи і розрахунку, про виплату середнього заробітку за час затримки трудової книжки і розрахунку, про суперечність актів законодавства щодо реорганізації і правонаступництва - відмовлено за безпідставністю.

Предметом позову в справі, що розглядається є неналежне надання Відповідачем правової допомоги у справі № 288/1256/17 - 2/288/240/18, наслідком чого стала відмова у задоволенні заявленого Позивачем позову.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

Частиною першою статті 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді та з метою зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, з метою уникнення потенційної підозри певної моєї особистої заінтересованості в результатах розгляду справи, запобігання у подальшому негативного ставлення учасників справи до судді, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявлений Відповідачем відвід задовольнити.

В той же час, сумнів Відповідача в об`єктивності судді по даній справі може мати наслідком подання ним безпідставних скарг та висловлення необґрунтованих обвинувачень, що буде негативно вплинути на подальший розгляд справи.

Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Відповідача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Рудника Миколи Івановича в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до адвоката Омельчука Віктора Олександровича про визнання неправомірною фактичну відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу задовольнити.

Дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до адвоката Омельчука Віктора Олександровича про визнання неправомірною фактичну відмову адвоката надати якісну та своєчасну правову допомогу - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала в частині вирішення питання про відвід не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник