Справа №597/885/19
Провадження №2/597/199/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря судового засідання Богдана В.М.

представника позивачки ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка в позовній заяві та її представник в судовому засіданні просять суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1, покликаючись на те, що із відповідачем ОСОБА_2 позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі, який укладений 20.06.2006 року у Бедріківській сільській раді, актовий запис №3. Оскільки спільне життя у них не склалося 18 жовтня 2018 року за рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області даний шлюб розірвано. 18 серпня 2011 року позивачка прописала свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 у своїй квартирі, однак обставини так склалися, що відповідач жодного дня не проживав в даній квартирі. Добровільно здійснити виписку у нього змоги немає, оскільки вже тривалий час перебуває за межами України. Даний факт створює позивачці незручності, порушує її права як власника.

У зв'язку з цим, позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду 03.09.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк без поважних причин не подав, в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2. не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так, як проти цього не заперечує позивачка.

Відповідно до ст.178 ч.6 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Вищевказане стверджується договором дарування від 18.08.2011 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та зареєстрованогов реєстрі за №925.

Факт реєстрації відповідача, у належній позивачці квартирі стверджується будинковою книгою прописки громадян, що мешкають у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно акту обстеження житлових умов про фактичне проживання від 23 травня 2019 року складеного комісією Заліщицької міської ради відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_7 не проживає.

Крім цього, факт не проживанння відповідача за адресою АДРЕСА_1 стверджується показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які пояснили, що ніколи не бачили, щоб відповідач проживав за вище вказаною адресою..

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є в тому числі і право проживання в ньому.

Згідно ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 ЖК УРСР).

З наданих позивачкою доказів, встановлено, що відповідач дійсно більше року не проживає у квартирі належній позивачці, тому даний позов слід задоволити та визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.72, 156 ЖК УРСР, ст.ст.16, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 178 ч.6, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України , суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Судове рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, або протягом 20 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

На судове рішення може бути подано апеляцію, яка подається позивачкою безпосередньо Тернопільському апеляційному суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення, а відповідачем протягом 30 днів з дня постановлення ухвали суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складено 25.10.2019 року.

Головуючий: