Справа № 182/180/19
Провадження № 2/0182/1175/2019
21.03.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що 13.12.2018 року між ним та ОСОБА_3, ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу належної останнім квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначеним договором передбачено обовязок ОСОБА_3, ОСОБА_2 у десятиденний строк з дати укладання угоди знятися з реєстрації у квартирі за вказаною адресою. Однак, до теперішнього часу відповідач, право власності якого на житло припинено та він не є членом сімї позивача, цього не зробив. З урахуванням того, що реєстрація сторонньої особи в належній ОСОБА_1 нерухомості створює йому перешкоди у користуванні власністю, позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 12 у будинку № 80А по вул. Г.Чорнобиля в м. Нікополь.
Ухвалою суду провадження по справі було відкрито за призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.15). Розяснено відповідачеві його право подати відзив на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали. Копії зазначеної ухвали були направлені сторонам (а.с.18,19).
У встановлений судом строк ОСОБА_2 відзив на позов не подав, жодних пояснень, заяв чи клопотань від нього суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки згідно положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Як встановлено судом, 13.12.2018 року між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2, та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 2-1565 (а.с.5-7). За умовами Договору ОСОБА_3, ОСОБА_2 (продавці) на умовах та за суму, обумовлену Договором, передали у власність ОСОБА_1 (покупець) належну їм на праві власності квартиру № 12 у будинку № 80 А по вул. Г.Чорнобиля в місті Нікополі.
При цьому, відповідно до п. 1.6 Договору продавці заявляли та гарантували, що зареєстровані особи зобовязуються знятися з реєстраційного обліку з відчужуваної квартири та звільнити квартиру від своїх речей не пізніше десяти днів з дня підписання даного договору (а.с.5 на зв.).
Проте, до теперішнього часу ОСОБА_2 залишився зареєстрованим у належному позивачеві житловому приміщенні (а.с.9,14), чим створює останньому перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Враховуючи, що на даний час право власності ОСОБА_2 на квартиру № 12 у будинку № 80 А по вул. Г.Чорнобиля в м. Нікополі припинено, він не є членом сімї нового власника, суд вважає, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту в силу ст. 391 ЦК України, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, ст.ст. 317, 319, 328, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст судового рішення виготовлено 21.03.2019 року.
Суддя: ОСОБА_5