ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3622/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду його заяви про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспороної пригоди, та відшкодування моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні цього суду з 14 серпня 2018 року знаходяться вказана цивільна права.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову по вказаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дана справа передана судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ (ч.1 ст. 33 ЦПК Уеоаїни).

Заявником ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року під час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову на стадії розгляду справи по суті, й за минуванням стадії підготовчого судового засідання, яке відбулось 05 червня 2019 року, на якому відповідачем відвід не заявлявся, тим виявивши довіру головуючому судді, вкотре подана заява про відвід головуючого судді з посиланням на те, що в діях цього судді вбачається сумнів у об`єктивному та неупередженому розгляді даної справи, не погоджуючись із процесуальними діями головуючого судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи згідно ч.8 ст. 40 ЦПК України.

При цьому на стадії до початку підготовчого судового засідання даним заявником та позивачем ОСОБА_3 подані заяви про відвід судді, у задоволенні яких ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 березня 2019 року відмовлено, визнавши їх необґрунтованими, й у відповідності до ч.3 ст. 40 ЦПК України зупинено провадження у справі для вирішення питання про відвід судді, який здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Коренюк А.М. по вказаній цивільній справі залишено без задоволення.

Окрім того ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року у дозволі на заявлення ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду вказаної справи відмовлено.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді (ч.7 ст. 40 ЦПК України).

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч.ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч.8 ст. 40 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Положенням ст. 49 ЦПК України визначені процесуальні права та обов`язки сторін та стадії цивільного процесу, на яких вони можуть бути реалізовані.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (ч.2 ст. 39 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Дана заява не може бути предметом розгляду з підстав заявлення її по минуванню стадії початку підготовчого засідання, яке відбулось 05 червня 2019 року за участі відповідача, який відводу головуючому судді не заявляв.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника.

Так, суд покладає на заявника не лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, а й утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є ріщення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення відповідачем свої процесуальних прав.

Зважаючи на підстави відводу головуючого судді, слід зазначити, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст. 44 ЦПК України).

Положенням ст. 49 ЦПК України визначені процесуальні права та обов`язки сторін та стадії цивільного процесу, на яких вони можуть бути реалізовані.

Відповідно до ст.2 вказаного закону суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВР.

Суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом (ст. 23 Закону України «Про судовистрій та статус суддів»).

Відповідно до ч.8 ст. 23 вказаного закону слідчий суддя не звільняється від виконання обов`язків судді першої інстанції, проте здійснення ним повноважень із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні враховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.

Складна ситуація щодо навантаження суддів в умовах проведення судової реформи в Україні - є загальновідомим фактором.

Пунктом 8 ч.3 ст.129 Конституції Укаїни визначено, що основним завданням судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Конституція України закріпила основні засади судочинства (частина третя статті 129). Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист, зокрема шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України), право на яке заявник вправі реалізувати.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доспупності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України та, керуючись ч.2 ст. 39, ст. 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У дозволі на заявлення ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по розгляду його заяви про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспороної пригоди, та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала остаточна, оскаженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ: