Справа № 236/4451/18
20 березня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ткачова О.М.,
за участю секретаря Грицай Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лиман у відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ :
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні будинком № 1 по вул. Миру в с. Коровій Яр Лиманського району Донецької області шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглянути без її участі (а.с.34).
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду Донецької області (а.с. 35).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
В статті 82 ЦПК зазначено - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено:
Позивачка ОСОБА_1 на підставі акту переселенця, виданого 28.06.1975 року є власницею житлового будинку № 1 по вулиці Миру в с. Коровій Яр Лиманського району Донецької області, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 144011670 від 05.11.2018 року, довідки з КП БТІ м. Слов'янськ від 31.10.2018 року (а.с. 13,14,15).
Разом з позивачкою, як мешкаюча в цьому будинку зереєстрована ОСОБА_2, яка з травня 2013 року у вказаному будинку не мешкає, не бере участі в утриманні та обслуговуванні цього житла (а.с.17,18).
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 6 ЖК жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, тобто для використання їх за цільовим призначенням (задоволення своїх житлових потреб та розпорядження ними у відповідних межах), а тому, якщо житлова площа фактично не використовується у визначених законом цілях, збереження за відсутньою особою права користування житловим приміщенням може не відповідати призначенню цього права.
Відповідно до ч. 2 п. 15 постанови Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням.
Таким чином, у звязку з тим, що відповідач з травня 2013 року була постійно відсутня в будинку №1 по вулиці Миру в с. Коровій Яр Лиманського району Донецької області, її реєстрації за місцем проживання позивача спонукає нести додаткові витрати, то право позивача на володіння та користування цим майном в межах його особистих прав, підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 98,150,156,162,168-169 ЖК України, ст. 383,386,391,405 ЦК України ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Відповідач протягом тридцяти днів з дня проголошення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд.
Суддя-