Дата документу 19.03.2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Бахаєва І.М., за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики від 16.10.2018 в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, ОСОБА_2 16.10.2018 взяв у неї в борг грошові кошти у розмірі 000 грн. і зобовязався повернути їх 20.10.2018, про що власноручно написав розписку. 20.10.2018 вона в усній формі звернулася до відповідача з вимогою повернути їй грошові кошти у сумі 2 000 гривень, як це передбачено розпискою. Однак, відповідач відмовив їй у виконанні передбаченого розпискою обовязку повернути грошові кошти саме 20.10.2018. 19.11.2018 вона направила на адресу ОСОБА_2 письмову вимогу про повернення їй грошових коштів у розмірі 2000 гривень, які він отримав від неї у борг, у строк 2 дні з моменту отримання зазначеної письмової вимоги. 30.11.2018 ОСОБА_2, особисто отримав її вимогу щодо повернення боргу, однак, жодних дій по виконанню зобовязань по його поверненню не здійснив, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.

У підготовче судове засідання сторони не зявилися.

Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно дост.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

Проаналізувавши зібранні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

16.10.2018 ОСОБА_1 надала у борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2000 грн., на підтвердження чого ОСОБА_2 власноручно, написав ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів з зобовязанням повернути вказану суму до 20.10.2018./а.с.7/

Розписка від імені ОСОБА_2 про одержання від ОСОБА_1 грошових коштів та зобовязання їх повернути, суд визнає як письмовий доказ укладання договору позики між сторонами.

19.11.2018 позивач направила на адресу відповідача письмову вимогу про повернення їй грошових коштів у розмірі 2000 гривень./а.с.9/

30.11.2018 ОСОБА_2, особисто отримав письмову вимогу про повернення боргу, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення./а.с.10/

Однак, до теперішнього часу відповідач борг не повернув.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязання виникають з підстав, встановлених Цивільним кодексом, а саме: з договорів та інших правочинів.

Статтею 627 ЦПК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 2000 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача потрібно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 26.12.2018./а.с.1/

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 18, 141, 247, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, ст. ст.11,509,526,530,543 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 14.06.1996р.н., паспорт серія: СЮ №273933, виданий Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області 06.09.2012, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 03 серпня 1996р.н., ін..н., яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 16.10.2018 у розмірі 2000(дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути ОСОБА_2, 14.06.1996р.н., паспорт серія: СЮ №273933, виданий Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області 06.09.2012, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 03 серпня 1996р.н., ін..н., яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ