Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: головний державний виконавець Білоцерківського міфського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, Головне управління Пенсійного фонду України у Київські області про припинення стягнення аліментів та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 03.02.2016 року по справі № 357/14071/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на час навчання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Київському Національному університеті імені ОСОБА_5 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року і до закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2019 року. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.06.2016 року вказане рішення залишено без змін. Постановою старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_6 від 20.10.2017 року було відкрито виконавче провадження №54928028, відповідно до якого було звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій ГУ ПФУ у Київській області. Однак, повнолітній ОСОБА_4 відрахований з навчального закладу з 01.07.2017 року, тобто ще до відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що ще на момент предявлення відповідачкою виконавчого документа до виконання, обовязок позивача утримувати повнолітнього вина припинився, оскільки він закінчив навчання, з 01.07.2017 року, проте, з 01.02.2018 року на підставі постанови державного виконавця з позивача стягувались поточні платежі у розмірі 800,00 грн., а також заборгованість по сплаті аліментів за період з 28.09.2015 року по 01.02.2018 року, в тому числі і за період з 01.07.2017 року по 01.02.2018 року, що на думку позивача, є безпідставними, оскільки таке право закінчилось ще 01.07.2017 року. А тому, просить суд припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на час навчання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Київському Національному університету імені ОСОБА_5 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року до закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2019 року, стягнених за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року по справі № 357/14071/15-ц та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2/357/170/16 від 29.09.2017 року.

Ухвалою суду від 08.01.2019 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не зявились про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року по справі №357/14071/15-ц частково задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на час навчання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Київському Національному університеті імені ОСОБА_5 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року до закінчення навчального закладу, тобто до 30.06.2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23.06.2016 року вказане рішення залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_6 від 20.10.2017 року на підставі заяви ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження № 54928028 щодо виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду від 29.09.2017 року № 2/357/170/16.

Постановою старшого державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_6 від 25.01.2018 року звернено стягнення на доходи позивача, які він отримує в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій ГУ ПФУ у Київській області, зокрема із пенсії позивача здійснити відрахування у розмірі 50% від його пенсії, а саме: 800 грн. 00 коп. щомісячно поточні аліменти та решта в рахунок боргу в сумі 22 453 грн. 40 коп. Стягнення проводити з 01.02.2018 року. Та на виконання вказаної постанови здійснювалось відрахування з пенсії позивача в зазначеному розмірі, що підтверджується відомостями про відрахування аліментів з пенсії ОСОБА_1 від 06.02.2019 року № 74/03.

Судом встановлено та не заперечується відповідачкою, що ОСОБА_4, студента ІНФОРМАЦІЯ_2, денної форми навчання, освітнього рівня бакалавр, напрям підготовки «6.020303 Філологія», «Мова і література (словянська, українська)» відраховано за невиконання навчального плану з 01.07.2017 року згідно наказу Київського національного університету імені ОСОБА_5 № 1906-33 від 02.08.2017 року, що підтверджується відповідним наказом та листом Київського національного університету імені ОСОБА_5 вих. №044/701-26 від 12.10.2018 року.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 199 Сімейного кодексу України,право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

З системного аналізу вказаних норм, вбачається, що право на утримання виникає за умови продовження навчання. При цьому Законом не передбачено жодних особливостей щодо форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення.

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки, повнолітній син ОСОБА_4 припинив навчання у вищевказаному навчальному закладі, і відповідачкою не надано суду підтверджень про поновлення сина у навчанні, а отже, існують законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог, з урахуванням положень ст. 206 ЦПК України, та припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи стягнення з 28.09.2015 року по 30.06.2019 року, що не оспорюється і відповідачкою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа, віднесена до 1 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, ст. 199 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 206, 247, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1,адреса: АДРЕСА_1, 09100), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_2, 09100), на час навчання повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Київському Національному університеті імені ОСОБА_5 в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 28.09.2015 року по 30.06.2019 року, стягнених на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2016 року по справі № 357/14071/15-ц.

Виконавчий лист, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення від 03 лютого 2016 року по справі № 357/14071/15-ц, після вступу рішення в законну силу визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_2, 09100) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7