РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

20 березня 2019 року Справа № 561/117/19

Зарічненський районний суд Рівненсьткої області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою з вимогою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що сторони зареєстрували шлюб 05 листопада 2011 року у підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ № 155657, до укладення шлюбу у сторін народилися спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя та сімейні цінності. Близько двох з половиноюю років сторони разом не проживають та дійшли висновку, що примирення між ними неможливе та у кожного фактично існує своя сім'я.

Разом із позовною заявою позивачка надала суду заяву від 31 січня 2019 року, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріальнго округу ОСОБА_4, у якій просила розглядати справу у її відсутності, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача.

Відповідач подав суду заяву від 20 лютого 2019 року, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріальнго округу ОСОБА_4 у якій вказав про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 та просив розглядати справу без його участі.

За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом не встановлено підстав для неможливості ухвалення рішення суду у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивачка у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачка проти цього заперечує, а відповідач цього не просив.

Спору щодо визначення місця проживання дитини, щодо поділу майна у сторін немає.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що на момент подання позовної заяви позивачка заперечувала можливість збереження шлюбу з підстав втрати довіри, любові, поваги до відповідача, що є необхідною умовою існування шлюбних відносин. Відповідач позовні вимоги визнав, що свідчить про його згоду на задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивачки слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позовної заяви, тобто 384 грн. 20 коп, а інші 50 відсотків судового збору стягнути з відповідача.

З огляду на вищевказане. керуючись, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, 02 грудня 1984 р. н., (адреса реєстрації: проспект Маяковського, б. 62а, кв. 116, м. Київ; адреса фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 33024), РНОКПП НОМЕР_1 з вимогою до ОСОБА_2, 08 серпня 1985 р. н. (адреса реєстрації: вул. Нивки, 6, с. Острівськ, Зарічненського району Рівненської області; адреса фактичного проживання: вул. Макарова, б. 44, кв. 180, м. Рівне, 33024), РНОКПП НОМЕР_2 задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, 02 грудня 1984 р. н., та ОСОБА_2, 08 серпня 1985 р. н., зареєстрований 05 листопада 2011 року, Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис № 1753.

Після набуття рішенням законної сили надіслати його до Рівненського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Повернути ОСОБА_1, 02 грудня 1984 р. н., РНОКПП НОМЕР_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик