Справа № 130/1669/18
Провадження № 22-ц/801/2151/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуСправа № 130/1669/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство «Жмеринкакомунсервіс»,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року, постановлене у складі судді Заярного А.М., в залі суду,

встановив:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 187-к від 10 жовтня 2013 року був прийнятий на роботу в КП «Жмеринкакомунсервіс» на посаду двірника. З 10 жовтня 2013 року до 12 квітня 2018 року він працював на різних роботах: двірником, кровельщиком, дворовим робочим. Його середня заробітна плата складала 3000 грн.

Відповідно до наказу № 65-к від 11 квітня 2018 року він був переведений на посаду робочого по благоустрою в підрозділі по озелененню території та утриманню зелених насаджень, проте жодних змін у виконанні його функцій не наступило, він і надалі продовжував працювати дворовим робочим, виконуючи роботу по косінню трави на прилеглій до багатоквартирних будинків території.

Два останніх місяці, після переведення на нову посаду, він отримав підвищену заробітну плату, з проводу чого у нього з виконуючим обов`язки начальника КП «Жмеринкакомунсервіс» ОСОБА_2 виник конфлікт.

13 червня 2018 року він вийшов на роботу, проте інспектор по кадрам без будь-яких пояснень віддала йому трудову книжку та повідомила, що він звільнений, відповідно запису в трудовій книжці наказом № 126-к від 12 червня 2018 року він звільнений на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Наказ про звільнення для ознайомлення йому не надавався.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки ним не було допущено жодного прогулу, натомість він дорожив своєю роботою і завжди сумлінно виконував покладені на нього обов`язки. За час роботи в КП «Жмеринкакомунсервіс» він не мав жодного дисциплінарного стягнення, навпаки в червні 2014 року за відповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків був нагороджений почесною грамотою виконкому Жмеринської міської ради. Вказує, що у керівництва КП «Жмеринкакомунсервіс» не було законних підстав для його звільнення. Його звільнили через помсту виконуючого обов`язки начальника КП «Жмеринкакомунсервіс» Дацко В.О. за відмову виконувати незаконні вказівки.

У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати причину його звільнення незаконною і поновити його на роботі на посаді робочого по благоустрою в підрозділі по озелененню території та утриманню зелених насаджень Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту четвертого частини першої ст. 40 КЗпП України незаконним.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді робітника з благоустрою Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» з 13 червня 2018 року.

Стягнуто з Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2018 року по дату ухвалення рішення суду (01.08.2019).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення на його користь середнього заробітку з Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» за час вимушеного прогулу за один місяць рішення суду допущено до негайного виконання.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 з роботи було проведено за відсутності відповідних підстав та всупереч вимогам закону, що відповідно є підставою для поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство «Жмеринкакомунсервіс» подало апеляційну скаргу у якій зазначає про неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема відповідач у апеляційній скарзі зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції помилково не врахував доводів відповідача, обґрунтувавши рішення виключно показами свідків та доводами позивача, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Жмеринкакомунсервіс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На апеляційну скаргу подано відзив позивачем у якому вказав на безпідставність апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга на підставі ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 10 жовтня 2013 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в КП «Жмеринкакомунсервіс» на посаду двірника, в подальшому переведений на посаду кровельщика, дворового робочого та робочим по благоустрою в підрозділі по озелененню територій та утриманню зелених насаджень.

Із копії почесної грамоти виконавчого комітету Жмеринської міської ради, встановлено, що двірник комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс», ОСОБА_1 в червні 2014 року нагороджений за активну життєву позицію, громадянську свідомість, відповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків, тісну співпрацю з органом місцевого самоврядування (а.с.8).

Відповідно до копії табелю обліку використання робочого часу за червень 2018 року, працівником підрозділу з озеленення територій та утримання зелених насаджень ОСОБА_1 відпрацьовано 8 днів, 60,4 годин, всього неявок 4 у вихідні та святкові дні (а.с.37).

Наказом № 102-к від 29 травня 2018 року «Про додаткову відпустку», обов`язки директора з правом підпису покладено на головного інженера ОСОБА_2 з 29 травня 2018 року по 11 червня 2018 року (а.с.38).

Згідно із копією наказу КП «Жмеринкакомунсервіс» № 104-к від 29 травня 2018 року «Про тимчасове виконання обов`язків директора», тимчасове виконання обов`язків директора з правом підпису покладено на головного інженера ОСОБА_2 з 12 червня 2018 року по 21 червня 2018 року (а.с.39).

Відповідно до наказу КП «Жмерикакомунсервіс» № 65-к від 11 квітня 2018 року «Про переведення», ОСОБА_1 двірника, переведено робітником з благоустрою по озелененню територій та утримання зелених насаджень на час дії договору на закупівлю послуги з озеленення територій та утримання зелених насаджень з 12 квітня 2018 року, за його згодою. Підстава заява ОСОБА_1 (а.с.42).

Посадовою інструкцією робітника із благоустрою КП «Жмеринкакомунсервіс» визначено завдання та обов`язки, його права та відповідальність за не виконання або не своєчасне виконання покладених інструкцією обов`язків, недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та інше (а.с. 43).

Згідно із наказом № 24/2 від 11 червня 2018 року «Про надання працівником письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі», у зв`язку із відсутністю на робочому місці 11 червня 2018 року робітника з благоустрою ОСОБА_1 , наказано інспектору з кадрів ОСОБА_3 . відібрати письмове пояснення у ОСОБА_1 про причину відсутності на робочому місці 11 червня 2018 року (а.с.47).

Відповідно до наказу № 126-к від 12 червня 2018 року, ОСОБА_1 звільнений відповідно до п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП (а.с.7).

Згідно з копії наказу № 126-к КП «Жмеринкакомунсервіс» про припинення трудового договору, ОСОБА_1 , 12 червня 2018 року звільнено з посади робітника з благоустрою на підставі п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України, наказ підписаний в.о. керівника підприємства Дацко В ОСОБА_4 . (а.с.36).

Відповідно до копії акту підписаного інспектором з кадрів Кагляк А.В ОСОБА_5 та бухгалтером з оплати праці ОСОБА_6 від 12 червня 2018 року, ОСОБА_7 двірник КП «Жмеринкакомунсервіс» та ОСОБА_1 , робітник з благоустрою КП «Жмеринкакомунсервіс» відмовились від підписання наказу про звільнення на підставі п.4 ст. 40 КЗпП, який їм був доведений до відома та зачитаний вголос, в результаті чого отримали належним чином оформлені трудові книжки 12 червня 2018 року (а.с.50,51).

Згідно із довідки про доходи ОСОБА_1 від 13 липня 2018 року №229 КП «Жмеринкакомунсервіс», загальна сума його доходу за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить 36 814,36 грн. (а.с.54)

Відповідно до довідки №226 від 13 липня 2018 року, розмір середньої заробітної плати ОСОБА_1 за один день складає 311,99 грн. (а.с.55).

Згідно із наказом КП «Жмеринкакомунсервіс» №59-к від 02 квітня 2018 року «Про створення структурного підрозділу» створено структурний підрозділ з озеленення територій та утримання зелених насаджень у м. Жмеринка. Затверджено штатний розпис структурного підрозділу (а.с.90). Наказом КП «Жмеринкакомунсервіс» № 273-к від 31.12.2018 «Про скорочення структурного підрозділу» даний структурний підрозділ скорочено (а.с.91).

Згідно ст. 5-1 КЗпП України Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина особи як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини, а так само за відсутності будь-якої зі складових елементів дисциплінарного проступку, працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

У трудовому законодавстві визначено певну процедуру притягнення фізичної особи до дисциплінарної відповідальності як одного з видів юридичної відповідальності, дотримання якої є передумовою правомірності застосованих до працівника заходів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнення за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3, 4, 7, 8 ст.40 і п.1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 148-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Тобто, за змістом вказаних норм закону, звільнення є крайньою мірою відповідальності працівника за скоєння дисциплінарних правопорушень.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було допитано в якості свідків гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що працювали разом з ОСОБА_1 на комунальному підприємстві.

Вказані особи повідомили суду, що 11 червня 2018 року ОСОБА_1 займався роботами по догляду за зеленими насадженнями, а також охарактеризували ОСОБА_1 як добросовісного, чесного та старанного працівника, який виконував свої обов`язки якісно і добре.

Надаючи оцінку показам усіх свідків слід врахувати наступне.

Згідно із ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи покази свідків, суд першої інстанції дотримався встановленого ст. 89 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду обставин справи аналізує та оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи та заперечення сторін.

Також, слід врахувати, що для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності.

Факт відсутності працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня (прогул) має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того, аби унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення і таке стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц).

В ході оцінки доказів по справі в сукупності із показами свідків, суд першої інстанції правильно зазначив, що по факту відсутності ОСОБА_1 на робочому місці роботодавцем обставини не встановлювались і дисциплінарне провадження не здійснювалось, не з`ясовувались причини цієї відсутності, не відібрано пояснення працівника, при цьому акт від 12 червня 2018 року про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень, суд розцінив критично.

Вказані обставин свідчать про те, що притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням встановленого порядку та всупереч вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині поновлення на роботі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вчинення ОСОБА_1 прогулу не доведено, а наказ про його звільнення прийнято без з`ясування обставин, що послугували підставою для його винесення.

Також слід зазначити, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак в результативній частині суд обмежився лише вказівкою про задоволення позову, без визначення конкретної суми коштів, яка підлягає стягненню з Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» на корить ОСОБА_1 , тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року №100.

Згідно довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за один день складає 311,99 грн. (а.с.55).

Відповідно до п. 8 р. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13 роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок утримувати податок із суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені покладено саме на роботодавця, як податкового агента.

Визначаючи розмір середнього заробітну за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції допустився помилки в розрахунку, тому апеляційний суд з урахуванням положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, встановлює, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, за період з 13 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року, виходячи з його середньоденного розміру 311,99 грн., становить 89 541,13 грн., без утриманих податків та обов`язкових зборів.

Відповідно до ч. 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

З огляду на вказані обставини та на підставі ч. 4 ст. 376 ЦПК України, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме абзац четвертий резолютивної частини слід викласти в наступній редакції: стягнути з Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» на корить ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року в розмірі 89 541,13 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна) грн. без утриманих податків та обов`язкових зборів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга в частині вирішення спору судом першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, залишена без задоволення, тому судові витрати понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи слід залишити за відповідачем.

Керуючись 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року змінити, доповнивши резолютивну частину рішення наступним: стягнути з Комунального підприємства «Жмеринкакомунсервіс» на корить ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2018 року по 01 серпня 2019 року в розмірі 89 541,13 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сорок одна) грн.

В іншій частині рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно із оригіналом:

Суддя-доповідач: В.В. Оніщук