ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/2067/18Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/817/357/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року, постановлене суддею Снігурським В.В., у цивільній справі № 599/2067/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні гаражем та земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_1 забрав ключі від належного їй гаража та незаконно ним користується, а також з порушенням чинних норм законодавства на її земельній ділянці розмістив бджолину пасіку в кількості 12 вуликів, що знаходяться біля її будинковолодіння, внаслідок чого вона та її родина змушені неодноразово звертатися за медичною допомогою від частих укусів бджіл.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні гаражем, що за адресою: АДРЕСА_1 шляхом звільнення вказаного приміщення (гаража) та повернення ключів від гаражних дверей. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом перенесення бджолиної пасіки в кількості 12 вуликів за межі населеного пункту - с. Цебрів Зборівського району Тернопільської області. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, вважаючи таке необ'єктивним, передчасним, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на необґрунтовану відмову суду в задоволенні його клопотань про витребування від позивача договору дарування житлового будинку, належного на праві власності позивачу, посвідченого 02 грудня 2015 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М. та зі Зборівського районного БТІ інвентарної справи на житловий будинок в АДРЕСА_1 з метою з'ясування складу надвірних будівель і споруд, що входили до подарованого будинковолодіння, що на його думку, є порушенням права на справедливий суд у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, з підстав перебування на розгляді Зборівського районного суду цивільної справи № 599/116/19 за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2. третя особа ОСОБА_1, предметом якого є оспорення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельні ділянки площею 0,0967 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1876 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1, вважає безпідставною відмову суду в його клопотанні про зупинення провадження в даній справі, а ухвалене рішення, що ним оспорюється - передчасним, оскільки підставою для зупинення провадження у даній справі є перевірка правомірності набуття права власності ОСОБА_2 на будинок і земельну ділянку щодо усунення перешкод якими вона звернулася з позовом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, в тому числі гаража, який входить до складу будинковолодіння; земельної ділянки площею 0,0967 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться по АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

ОСОБА_2 та її родичі неодноразово зверталися за медичною допомогою через укуси бджіл (а.с. 9-12).

Рішенням Цебрівської сільської ради № 264 від 21 липня 2010 року ОСОБА_1 зобов'язано перенести пасіку відповідно до Закону України "Про бджільництво".

Рішенням Озернянської сільської ради № 693 від 23.04.2018 року ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,07 га для перенесення пасіки.

26.04.2018 року з приводу звернення ОСОБА_2 Озернянська сільська рада письмово повідомляла останню, що відповідача ОСОБА_1 зобов'язано розмістити пасіку з дотриманням вимог Закону України "Про бджільництво" та ветеринарно - санітарних правил утримання бджіл (а.с.20).

З приводу незаконного розміщення пасіки ОСОБА_1 на земельній ділянці позивача остання зверталася до Головного управління національної поліції в Тернопільській області, у зв'язку з чим проводилась відповідна перевірка. 21.06.2018 року за результатами перевірки звернення ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_1 розмістив пасіку в с. Цебрів Зборівського району на земельній ділянці, що йому не належить з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого жителі сусідніх господарств потерпають від укусів бджіл (а.с. 28).

Аналогічне звернення позивачем надсилалося й Головному управлінню держпродспоживслужби у Тернопільській області, за результатами розгляду якого 13.06.2018 року перевіркою встановлено, що пасіка ОСОБА_1 в Озернянській ОТГ не зареєстрована, ветеринарно - санітарний паспорт та згода на користування земельною ділянкою від власника у ОСОБА_1 відсутні (а.с. 30).

З акту перевірки на предмет законності утримання бджіл ОСОБА_1 від 06.09.2018 року за зверненням ОСОБА_2, комісією Зборівської районної державної адміністрації встановлено, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні сусіда ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та частково на земельній ділянці самої ОСОБА_2 ОСОБА_1 розміщено пасіку з 12 вуликів з порушенням встановлених норм і правил, державних санітарних норм (а.с. 35).

18 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Зборівського відділення поліції з заявою щодо крадіжки ОСОБА_1 ключів від приміщення належного їй на праві власності гаража (а.с. 36).

02.10.2018 року за результатами розгляду заяви складено довідку, згідно якої в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення не виявлено, однак встановлено, що ОСОБА_1 вважає, що приміщення гаражу належить йому, так як збудоване ним особисто, ключі від гаража він зберігає в себе протягом багатьох років (а.с. 52).

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 282 ЦК України фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

За ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

У відповідності до ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу. Якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню.

У відповідності до ст. 15 Закону України "Про бджільництво", Правил утримання бджіл у населених пунктах фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідачем частково на земельній ділянці позивача з порушенням встановлених законом норм і правил, з порушенням санітарних норм розміщено пасіку, в результатів чого позивач і члени її сім'ї потерпають від укусів бджіл, а також - з того, що відповідач без будь-яких правових підстав зайняв гараж позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, як такими, що відповідають вимогам закону й зроблені на підставі наявних у справі доказів.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано суду належні докази, які підтверджують заявлені нею позовні вимоги, зокрема про те, що наявність у відповідача пасіки обмежує її право належним чином користуватися земельною ділянкою, позивач та її родина зверталися з цього приводу зі скаргами в органи санітарно-епідеміологічного контролю та органи місцевого самоврядування, а також за медичною допомогою.

Так, з урахуванням наявних в матеріалах справи правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності позивача на будинковолодіння, до складу якого входить, в тому числі й гараж, вірними є висновки суду про безпідставність тверджень відповідача в частині неправомірності отримання ОСОБА_2 у власність гаража та земельної ділянки.

Крім цього, беручи до уваги підтверджені документально результатами перевірок, проведених уповноваженими службами, факт часткового розміщення відповідачем ОСОБА_1 своєї пасіки на земельній ділянці позивача за відсутності згоди останньої на використання ним земельної ділянки та факт наявності в нього ключа від належного їй на праві власності гаража, а також даними медичних установ - факт неодноразового звернення позивача та членів її родини з приводу укусів бджіл, вірними є й висновки суду, що з боку ОСОБА_1 позивачу чиняться перешкоди в користуванні земельною ділянкою та гаражем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині незаконності рішення з посиланням на передчасність такого та безпідставність відмови суду в його клопотанні про зупинення даної справи до вирішення іншої цивільної справи № 599/116/19, що перебуває на розгляді Зборівського районного суду, а саме - справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2. третя особа ОСОБА_1, предметом якого є оспорення права власності ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельні ділянки площею 0,0967 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1876 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 не є позивачем у справі № 599/116/19, а вказаний позов пред'явлено іншими особами, що не є стороною даної справи, відмова суду в клопотанні відповідача щодо зупинення провадження є такою, що відповідає вимогам процесуального закону.

Безпідставними, на думку колегії суддів, є й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині незаконності рішення суду з посиланням на необґрунтовану відмову суду в задоволенні його клопотань про витребування від позивача договору дарування житлового будинку, належного їй на праві власності, посвідченого 02 грудня 2015 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Н.М. та зі Зборівського районного БТІ інвентарної справи на житловий будинок в АДРЕСА_1 з метою з'ясування складу надвірних будівель і споруд, що входили до подарованого будинковолодіння, що на його думку, є порушенням права на справедливий суд у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки доказів, які б підтверджували наявність у відповідача права власності на гараж матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те що, рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 19 ч.ч. 4, 6 п.2; 35 ч. 1; 259 ч. 1, 2, 8; 369 ч. 1; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; ст. 382 ч. 1; 384 ч. 1; 389 ч. 1; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 січня 2019 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 18 березня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи