Провадження №2-о/523/496/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши в порядку окремого провадження матеріали заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме:

- встановити факт правонаступництва Приватного підприємства "М.Т.Н." (код 25052473) його засновником - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заява мотивується тим, що між заявником та Приватним підприємством "М.Т.Н." був укладений договір про надання юридичних послуг. 28.01.2008 року ПП "М.Т.Н." було ліквідовано. На час ліквідації ПП "М.Т.Н." перед заявником існувала заборгованості в розмірі 40000 грн. Під час ліквідації ПП "М.Т.Н." заявник виїхав до Російської Федерації, де перебував тривалий час, тому не мав можливість надати свої вимоги як кредитора ПП "М.Т.Н.". Єдиним засновником Приватного підприємства «М.Т.Н.», згідно п.1.2 Статуту зі змінами та доповненнями, засновником та власником підприємства є ОСОБА_2 . Питання правонаступництва вирішено на підставі п.1.2, п.2 розділу 6 та п.3 розділу 9 статуту ПП «М.Т.Н.», як засновника та власника цього підприємства. Заінтересована особа, яка є колишнім власником підприємства не визнає його правонаступництва Приватного підприємства «М.Т.Н». згідно ч.6 п.10 Роз`яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/334 від 12.09.1996 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємства» вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для вирішення правонаступництва. У зв`язку з чим виникає необхідність встановити факт правонаступництва Приватного підприємства «М.Т.Н.» (код 25052473) його засновником ОСОБА_2 судом.

З вищенаведеного суддя вбачає спір про право, виходячи з наступного.

Положеннями гл. 6 розділу 6 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме у ч. 1 ст. 315 ЦПК України вказано, які факти можуть бути встановлені у судовому порядку. В окремому провадженні можуть бути встановлені такі юридично значимі факти, як: родинні відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтво, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрація шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

За правилами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 315 цього Кодексу визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, окреме провадження - непозовне і одностороннє, воно не містить ні матеріально-правових вимог, ні адресатів такої вимоги.

Із роз`яснень викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року видно, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник обґрунтовує свої вимоги, які пов`язані з порушенням корпоративних прав, то цей спір є спором про право управління юридичною особою і належить до юрисдикції господарських судів.

За таких обставин, заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження в цивільному судочинстві, наслідком чого, у відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження у справі та повернення заяви зі всіма додатками заявнику.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються матеріали заяви, а копія заяви залишається в суді.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду шляхом подання її до Суворовського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя