Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/159/19
і м е н е м у к р а ї н и
25 березня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Горошко О.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою судді від 24 січня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в спрощеному провадженні без повідомлення сторін.
Під час розгляду справи клопотання від сторін не надходили.
З метою встановлення всіх обставин у справі судом витребувано у позивача докази щодо терміну дії картки, виданої на імя відповідача згідно договору б/н від 24 листопада 2011 року (а.с.39).
Витребувані судом докази надані позивачем суду 01 лютого 2019 року.
Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомлений про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24 листопада 2011 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н.
За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з тарифами банку. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Як вбачається з даних розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.11.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 31-05-2015 та розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.11.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 01-01-2019 року (а.с.5-6), відповідач користувався кредитними коштами, здійснював їх часткове повернення.
Зобовязання відповідачем перед банком виконано не в повному обсязі, станом на 01 січня 2019 року його заборгованість перед позивачем за відсотками складає 1750,63 грн.
Суд звертає увагу, що заборгованість за процентами позивачем обрахована за період дії картки, випущеної на імя відповідача, яка згідно інформації КБ «ПриватБанк» діє до останнього дня липня 2021 року.
Позивачем також нараховано відповідачу пеню у розмірі 9384,22 грн., штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 556,74 грн. (процентна складова).
Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобовязань за тарифами згідно договору.
Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Як вбачається із кредитного договору та довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду», за порушення позичальником строків виконання зобов'язання передбачено одночасно штраф і пеню, тобто за одне й те саме порушення існує подвійна відповідальність одного виду.
Однак, в силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зважаючи на вказане, вирішуючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 500 грн. фіксованої частини штрафу, як найбільш співрозмірного виду неустойки відповідно до розміру заборгованості відповідача.
Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за відсотками у розмірі 1750,63 грн. та штраф у розмірі 500,00 грн., а всього 2250,63 грн.
В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 18%, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 345,78 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 24 листопада 2011 року б/н у розмірі 1750,63 грн., на відшкодування понесених судових витрат 345,78 грн., а всього стягнути 2096,41 грн. (дві тисячі девяносто шість гривень сорок одна копійка).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А.Самсонова

25.03.2019