Номер провадження: 22-ц/813/925/19
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року представник ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, який вподальшому уточнив, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне стягнення з відповідачів на її користь матеріальної шкоди у розмірі 60 012 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень, а також судових витрат, які складаються із витрат зі сплати судового збору та витрат на проведення експертизи.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини не явки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи апеляційному суду у встановленому порядку не подали.

Представник ОСОБА_1 адвокат Клименко С.Ю. будучи належним чином повідомленим 09.07.2019 року про дату,час і місце розгляду справи на 15.10.2019 року о 14-30 г. в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням за кордоном і прийняттям участі в наукових заходах, присвячених судочинству в Європейському суді з прав людини, додавши лист ТОВ «Анро-Турістік», а також зазначив про неспроможність ОСОБА_1 самостійно захищати свої права в суді.

Присутній в судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Холудєєв Б.Є. заперечував проти відкладення судового засідання з підстав, які зазначив представник позивача.

Судова колегія звертає увагу, що справа розглядається в судах з грудня 2017 року, в апеляційному суді з червня 2018 року.

Про дату час і місце розгляду справи на 15.10.2019 року о 14-30 г. представник ОСОБА_1 адвокат Клименко С.Ю. був повідомлений 09.07.2019 року. Тому довідка туристичної компанії ТОВ «Анро-Турістік», яка займається організацією подорожей про участь ОСОБА_8 в інституціональному заході з відвідування слухання Великої Палати Європеського Суду з Прав Людини, Ради Європи та Міжнародної Торгівельної Палати в період з 05.10.2019 року по 14.10.2019 року не є для апеляційного суду підставою достатньою для відкладення слухання справи.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду у повній мірі зазначеним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що:

- ОСОБА_1 є власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , іншими співвласниками цієї квартири у рівних частках є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які були залучені судом у якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору. (а.с. 13-14);

- ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками у рівних частках квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою позивача поверхом вище;

- згідно з пояснювальною запискою, складеною 09.08.2017 року ОСОБА_10 вона констатувала факт залиття квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зазначила, що вода текла зі стелі, з лампочек. Підлога у воді, стіни замочені, здувся ламінат та двері у ванну кімнату. Коридор та кухня також були залиті. Меблі від води були вологі, по дзеркалу у ванній кімнаті вбачаємі сліди води (а.с . 23);

- як вбачається з акту КП «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» від 11.08.2017 року № 1296, який був складений комісією у складі майстра КП «Житлово-комунального господарства смт Сергїівка» Усатюк Н.Н., мешканця квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_11 , депутата Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_12 , власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , 11 серпня 2017 року був проведений огляд квартири АДРЕСА_4 згідно заяви вх. № 184 від 11 серпня 2017 року, в ході якого виявлено затоплення квартири АДРЕСА_5 , що, зі слів осіб, що проживають у даній квартирі, мало місце 09 серпня 2017 року. В даній квартирі нещодавно зроблений євроремонт. Виявлено, перший коридор замокла стеля площею 2 кв.м, замоклі шпалери, на підлозі (ламінат) 9 кв.м. вода. Також виявлено другий коридор замокла стеля 3 кв.м., стіни декоративне шпаклювання промоклі зверху за периметром, підлога ламінат 3 кв.м. намоклий, набухлі дві двері туалетної кімнати не відчиняються. В першій кімнаті виявлено намоклу стелю площею 4 кв.м., намоклі шпалери, на підлозі ламінат площею 16 кв.м. видні калюжі, підмокли електричні дроти, з ламп стікає вода. На кухні виявлено намоклу стелю площею 6 кв.м., відшарована шпаклівка, стіни зі шпалерами вологі.

Крім того, у акті зазначено: «комісія констатує факт затоплення квартири АДРЕСА_6 поверхом вище. Причину затоплення виявити не вдалося, власники квартири АДРЕСА_7 не надають доступу до свої квартири. За даними диспетчерської аварійної служби КП ЖКХ 09.08.2017 року заявки на затоплення за даною адресою не надходило.» (а.с. 22);

- відповідно до висновку №001/2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 495/10290/17, складеного 19 березня 2018 року судовим експертом Мазуровою І.С.: в результаті проведеного візуально - інструментального обстеження, експертом було виявлено, що дійсно є пошкодження в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 , а саме в приміщеннях (згідно Графічного відображення плану приміщень квартири на момент проведення огляду, малюнок №2): 1 - коридор; 3, 1 - житлові; 8 - кухня; 9 - лоджія, які постраждали внаслідок залиття, які викладені в дослідженні на стор. 9-12 даного висновку. Виходячи з того, що безпосередньо судовий експерт не був присутнім під час залиття 09.08.2017 року квартири АДРЕСА_4 , відповідь на поставлене друге питання базується на підставі даних, зазначених в акті від 11.08.2017 року, згідно якого вказано, що: «...Причину затопления выявить не удалось, владельцы кВ. №6 не дают доступ в свою квартиру. ...» та в пояснювальній записці від 07.11.2017 року ОСОБА_10 , яка зафіксувала факт затоплення обстежуваної квартири АДРЕСА_4 , згідно якої: «...считаю соседей сверху виновными в затоплении квартиры». Враховуючи дані в акті від 11.08.2017 року, пояснювальній записці від 07.11.2017 року, а також проведений візуально - інструментальний огляд та виявлені пошкодження в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 , встановлено, що залиття 09 серпня 2017 року можливо відбулося сусідами зверху, а саме з квартири АДРЕСА_7 (а.с. 74-98).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в ході розгляду справи не доведено, що є причино-наслідковий зв`язок між діями власників квартири АДРЕСА_8 та залиттям квартири АДРЕСА_4

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином доказування наявності факту завдання шкоди покладається на позивача, в той час, як спростування вини є обов`язком відповідача, оскільки в даних правовідносинах діє презумпція вини.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, факт залиття квартири позивача дійсно мав місце, що підтверджується актом КП «Житлово-комунальне господарство смт. Сергіївка» від 11.08.2017 року № 1296, який був складений комісією у складі майстра КП «Житлово-комунального господарства смт. Сергїівка» Усатюк Н.Н., мешканця квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_11 , депутата Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_12 та власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 .

Крім того, факт залиття підтверджений і у пояснювальній записці ОСОБА_10 від 09.08.2017 року.

Зі змісту акту вбачається, що комісія констатувавши факт затоплення квартири АДРЕСА_6 поверхом вище не змогла виявити причину затоплення у зв`язку з ненаданням власниками квартири АДРЕСА_7 доступу до свої квартири.

При цьому в акті також зазначено, що за даними диспетчерської аварійної служби КП ЖКХ 09.08.2017 року заявки на затоплення за даною адресою не надходило, що не надає підстав для висновку про ймовірне залиття квартири АДРЕСА_7 з квартири розташованої поверхом вище квартири відповідачів.

При таких зазначених в акті обставинах «затоплення квартири АДРЕСА_6 поверхом вище», тягар доведення відсутності вини у залитті квартири АДРЕСА_4 , тобто спростування встановленої законом презумпції вини, покладається саме на відповідачів - власників квартири АДРЕСА_8 , яка розташована над квартирою позивачки поверхом вище.

Тому висновок районного суду про недоведеність позивачем причино-наслідкового зв`язку між залиттям квартири позивача та протиправною поведінкою відовідачів, які, як вбачається з акту від 11.08.2017 року, не надали комісії КП «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» доступ у їхню квартиру для обстеження з метою встановлення дійсної причини залиття квартири позивачки, не відповідає обставинам справи і не заснований на законодастві.

Слід також звернути увагу, що клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи надійшло від позивача, який всіма можливими способами намагався встановити причину залиття її квартири, в той час, як відповідач не вжив жодних дієвих заходів на спростування презумпції вини.

Сам по собі той факт, що в межах призначеної судом судової будівель-технічної експертизи, судовий експерт у лютому 2018 року через 6 місяців після залиття квартири позивачки у серпні 2017 року, не зміг встановити точну причину залиття, пославшись на складений комісією КП «Житлово-комунальне господарство «Сергіївка» акт від 11.08.2017 року, яким встановлено лише факт «затоплення квартири АДРЕСА_6 поверхом вище і про неможливість встановити точу причину залиття у зв`язку з недопуском комісії у квартиру АДРЕСА_9 6 її власниками» в даному випадку не є належним спростовуванням вини відповідачів і звільнення їх від майнової відповідальності за спричинену шкоду житлу позивача.

Пояснення представника відповідачів про відсутність перешкод у доступі комісії до їх квартири, не узгоджуються з обставинами справи. При цьому представник відповідачів не заперечував, що відповідачі були обізнані про факт залиття квартири позивачки в той самий день, коли це затоплення відбулося 09.08.2017 року.

Будь-яких доказів вчинення відповідачами дій щодо складення акту уповноважених осіб або принаймні сусідів з фіксацією стану їх квартири станом на день залиття квартири позивачки або у наближений до цієї події час, відповідачами не надано.

Таким чином, не допуск відповідачами у їхню квартиру комісії КП «Житлово-комунальне господарство «Сергіївка» для обстеження з метою встановлення причини залиття квартири позивача, що розташована поверхом нижче і в якій встановлення затікання води зі стелі та по стінах зверху, не вжиття самостійних заходів щодо фіксації стану своєї квартири на час залиття квартири поверхом нижче, не доведення відсутності свої вини в суді, не мають наслідком для відмови позивачу у захисті її прав у правовідносинах щодо відшкодування шкоди з посиланням на недоведеність нею причинного зв`язку між залиттям її квартири та протиправністю дій відповідачів.

При таких обставинах висновки міськрайонного суду з посиланням на недоведеність позивачем заявлених вимог є неспроможними, і такими, що не узгоджуються з обставинами справи, а також не заснованими на положеннях ст. 1166 ЦК України та засадах справедливості та добросовісності.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Ухвалюючи власне судове рішення судова колегія виходить з того, що відповідачі не довели у встановленому порядку відсутність своєї вини у залитті квартири позивачки, яке мало місце 09.08.2017 року.

Дані обставини в розумінні ч.2 ст. 1166 ЦК України є підставою для захисту прав позивача в судовому порядку шляхом стягнення на її користь в солідарному порядку з відповідачів, як співвласників у рівних частках квартири АДРЕСА_8 матеріальної шкоди завданої залиттям квартири позивача у розмірі 60 12 грн, що дорівнює вартості ремонтно-віднолювальних робіт (розміру заподіяної шкоди), визначеної судовим експертом у висновку №001/2018 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 495/10290/17, складеного 19 березня 2018 року у відповідності до вимог ДСТУ та складених експертом в якості додатків пояснювальної записки, дефектного акту, зведеного кошторисного розрахунку вартості ремонтно-віднолювальних робіт.

Доказів на спростування розміру шкоди, заподіяної квартири позивача відповідачами не надано.

Враховуючи навдене і не спростування відповідачами вини у залитті квартири позивача і причинені шкоди, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода.

Проте розмір моральної шкоди заявленої позивачем до стягнення судова колегія вважає занадто завищеним і приймаючи до уваги встановлені у справі обставини та виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задовленню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 60 012 грн. та стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні позову до суду та за подання апеляційної карги ОСОБА_1 сплачено 2697 грн. 20 коп.

Позовні вимоги заявлені на загальну суму 90 012 грн., а задоволені на суму 65 012 (60012 +5000) грн., що складає 72% від заявлених вимог.

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 941 грн. 84 коп. (2 697*72%).

Крім того з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4 000 грн. (а. с. 74).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 60 012 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 5 941 гр. 84 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 23.10.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова