Справа № 185/7566/19
Провадження № 2/185/3854/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря судового засідання Мінарської О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька, суд -

В С Т А Н О В И В:

У обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що від шлюбу з ОСОБА_2 мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даний час дитина фактично проживає разом з нею, вона матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та матеріальний розвиток. Через бойові дії їх сім`я розпалася, чоловік виїхав у невідомому напрямку і його місце знаходження їй невідомо. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, він відмовляється надати дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини і без його позивач не може разом з дочкою перетинати лінію розмежування. У м. Донецьк вони мають житло, друзів та родичів. Зустрічі з родичами та друзями сприятливо позначаться на дитині.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01березня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому Київським відділом ДРАЦС у м. Донецьку. (а.с. 4).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 . (а.с. 6).

Як зазначає позивач, з метою відвідування родичів та вирішення побутових питань пов`язаних з майном їй разом з неповнолітньою дитиною необхідно регулярно виїжджати з підконтрольної території на тимчасово окуповану територію України.

Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (абз. 2 ч. 2 ст. 313 ЦК України).

Згідно з пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом № 415 від 12.06.2015 року, в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.

Відповідно до абзацу 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, а саме: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення відповідних документів на в`їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію без згоди одного з батьків за рішенням суду.

Отже, чинним законодавством не встановлено обмеження щодо в`їзду/виїзду на тимчасово неконтрольовану територію неповнолітньої дитини, а лише встановлено певний порядок її в`їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

З наведених вище обставин, та враховуючи, що позивач позбавлений можливості отримати нотаріальну згоду батька дитини на в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію, суд приходить до висновку, що бажання позивача отримати дозвіл на в`їзд на територію України, яка тимчасово непідконтрольна державній владі України дитини без згоди та супроводу батька узгоджується з її правами, а тому суд не вбачає обставин, що обмежують згідно із законодавством право на в`їзд дитини сторін і вважає, що надання такого дозволу буде відповідати її інтересам.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині надання дозволу та тимчасовий в`їзд/виїзд на територію України яка тимчасово непідконтрольна державній владі України, неповнолітньої дитини у супроводі матері без згоди та супроводу батька до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 16- річчя.

Вимога щодо надання такого дозволу до досягнення дитиною 18 років не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Пролетарським РС у м. Донецьку ГУ ДМС України в Донецькій області 14.03.2013 року; ІПН НОМЕР_3 ) дозвіл та тимчасовий в`їзд/виїзд на територію України яка тимчасово непідконтрольна державній владі України, неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво НОМЕР_1 , виданий Вуглерадським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області) у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 16- річчя.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Г. Юдіна