ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5/19 Справа № 199/2371/18 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що позивачем нею та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір банківського рахунку «поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 980-027-000001082 від 03.04.2015 року, за умовами якого банк за ініціативою клієнта відкриває на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку.

Крім договору банківського рахунку №980-027-000001082 від 03.04.2015 року, між позивачкою та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було укладено договір «суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно) №980-027-000233893 від 05.05.2016 року, яким передбачено передачу у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на суму 50 000 гривень на строк не більше 183 днів з виплатою 33,54% річних (стаття 1 договору).

Статтею 1 цього Договору, також обумовлено, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає отримані від позивачки ОСОБА_1 кошти, а також нараховані за ними відсотки на її поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

На виконання своїх зобов'язань за Договором позики від 05.05.2016 року, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року перерахувало на поточний рахунок позивачки, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», отримані від неї кошти в сумі 50 000 грн. разом з нарахованими відсотками в сумі 479, 51 грн., що підтверджено копіями платіжних доручень: від 19.05.2016 року №1962 на суму 50 000 грн., та від 19.05.2016 року №1963 на суму 479,51 грн..

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно. Рішенням №1702 від 01.09.2016 року виконавча дирекція Фонду змінила Уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», на Волкова О.Ю. з 5 вересня 2016 року.

З метою отримання свого вкладу за Договором банківського рахунку від 03.04.2015 року, позивачка надіслала Уповноваженій особі Фонду заяву відповідного змісту від 26.07.2016 року, від 12.08.2016 з проханням включити її до переліку вкладників Банку.

Листом від 13.09.2016 за №ЗГ1(К)/4110 позивачку було повідомлено про нікчемність переказів коштів (транзакцій), здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року на користь позивачки на її поточний рахунок НОМЕР_1: в сумі 479,51 грн. з призначенням платежу «оплата процентів згідно договору № 980-027-000233893 від 05.05.2016 року», в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно договору №980-027-000233893 від 05.05.2016 року», відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, що полягає у невключенні даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за договором №980-027-000001082 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03.04.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачки ОСОБА_1, як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський, яка має право на відшкодування коштів за договором №980-027-000001082 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03.04.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Оскільки позивачка отримала кошти лише після 23.02.2018 року - дня набрання законної сили рішення про протиправну бездіяльність, тому у період, починаючи з 20.05.2016 року - дня звернення до ПАТ «Банк Михайлівський» з проханням виплатити кошти у сумі 50 479,00 гривень, за порушення грошового зобов'язання стягненню підлягають встановлений індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 12 435,32 гривні, а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 2 440,00 гривень.

Позивачка зазначила, що у разі непорушення відповідачем своїх зобов'язань, кошти у сумі 50 479,00 гривень могли бути розміщені нею в іншому банку під 12% річних, а тому через їх невчасну виплату їй заподіяні збитки у вигляді втрати упущеної вигоди на суму 8 665,74 гривні за весь період простроченнія 588 днів, які вона просила стягнути з відповідача.

Також позивачка просила стягнути моральну шкоду за душевні страждання у сумі 2 000,00 гривень, які вона зазнала через протиправну поведінку відповідача та його службових осіб у вигляді незаконного позбавлення її права на отримання гарантованого законом відшкодування за вкладами, у результаті чого вона була змушена виїжджати на багаторазові протестні акції до міста Києва.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто на її користь з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб збитки у вигляді інфляційних витрат на суму 12 435,32 грн. та трьох відсотків річних у сумі 2 440,00 грн.. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та упощеної вигоди - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що через невключення даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб по причині протиправної бездіяльності уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» виник період у 588 днів прострочення виконання Фондом гарантованих ним зобов'язань Банку в рамках процедури ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року. За період прострочення виконання грошового зобов'язання, починаючи з 20.05.2016 року - дня звернення позивачки до ПАТ «Банк Михайлівський» з проханням виплатити кошти у сумі 50 479,00 грн., по 23.02.2018 року - день набрання законної сили постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року про протиправну бездіяльність, наступає відповідальність за невиконання грошового зобов'язання та стягненню підлягають встановлений індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 12 435,32 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 2 440,00 грн.. При цьому, судом першої інстанції було відмовлено у стягненні збитків у вигляді упущеної вигоди в зв'язку з їх недоведеністю та у стягненні моральної шкоди через відсутність правових підстав для її стягнення.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у спорах, пов'язаних з виконанням Банком, в якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його вкладниками/кредиторами, норми ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. А тому, враховуючи те, що у ПАТ "Банк Михайлівський" було розпочато процедуру ліквідації, порядок задоволення майнових вимог вкладників та інших кредиторів банку, регулюються виключно ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а тому підстави для стягнення грошових коштів у іншому порядку - відсутні. Крім того, апелянт зазначає, що 23 лютого 2018 року, позивачка особисто отримала суму належних до виплати грошових коштів. При цьому, апелянт вказує, що між позивачкою та Фондом відсутні договірні відносини, тоді як певні строки виплати суми відшкодування коштів за вкладами вказаним Законом не встановлені.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду - скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що через невключення даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виник період у 588 днів прострочення виконання Фондом гарантованих ним зобов'язань Банку в рамках процедури ліквідації. За період прострочення виконання грошового зобов'язання, починаючи з 20.05.2016 року - дня звернення позивачки до ПАТ «Банк Михайлівський» з проханням виплатити кошти у сумі 50 479,00 грн., по 23.02.2018 року - день набрання законної сили постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року, наступає відповідальність за невиконання грошового зобов'язання та стягненню підлягають встановлений індекс інфляції за весь час прострочення у сумі 12 435,32 грн., а також три проценти річних від простроченої суми, що становить 2 440,00 грн.. При цьому, судом першої інстанції було відмовлено у стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в зв'язку з їх недоведеністю та у стягненні моральної шкоди через відсутність правових підстав для її стягнення.

З вказаними висновками суду колегія суддів погодитись не може, оскільки вони суперечать нормам матеріального та процесуального законів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» №980-027-000001082 від 03.04.2015 року, за умовами якого Банк за ініціативою Клієнта відкриває на його ім'я поточний рахунок НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього Договору та розпоряджень Клієнта, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку.

Крім Договору банківського рахунку №980-027-000001082 від 03.04.2015 року, між позивачкою та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» був укладений договір «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) №980-027-000233893 від 05.05.2016 року, яким передбачено передачу у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на суму 50 000 гривень на строк не більше 183 днів з виплатою 33,54% річних (стаття 1 договору).

Статтею 1 цього Договору також обумовлено, що ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повертає отримані від позивачки ОСОБА_1 кошти, а також нараховані за ними відсотки на її поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

На виконання своїх зобов'язань за Договором позики від 05.05.2016 року, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року перерахувало на поточний рахунок позивачки, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», отримані від неї кошти в сумі 50 000 грн. разом з нарахованими відсотками в сумі 479,51 грн., що підтверджено копіями платіжних доручень: від 19.05.2016 року №1962 на суму 50 000 грн., та від 19.05.2016 року № 1963 на суму 479,51 грн..

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року за №4/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 23.05.2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

13.06.2016 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №991, яким продовжила строки тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» з 23.06.2016 року до 22.07.2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено Уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно.

З метою отримання свого вкладу за Договором банківського рахунку від 03.04.2015 року, позивачка надіслала Уповноваженій особі Фонду заяви від 26.07.2016 року та від 12.08.2016 року з проханням включити її до переліку вкладників Банку.

Листом від 13.09.2016 за №ЗГ1(К)/4110 позивачку було повідомлено про нікчемність переказів коштів (транзакцій), здійснених ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року на користь позивачки на її поточний рахунок НОМЕР_1: в сумі 479,51 грн. з призначенням платежу «оплата процентів згідно договору №980-027-000233893 від 05.05.2016 року», в сумі 50 000 грн. з призначенням платежу «повернення коштів згідно договору №980-027-000233893 від 05.05.2016 року», відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський».

Встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 року визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, що полягає у невключенні даних ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за договором №980-027-000001082 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03.04.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський, яка має право на відшкодування коштів за договором №980-027-000001082 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 03.04.2015 року за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв'язку з несвоєчасною виплатою їй суми, Фонд має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, збитки та моральну шкоду.

Фонд гарантування, відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, є особою публічного права, а тому, в силу приписів ст. 19 Конституції України має діяти виключно в межах повноважень, встановлених діючим законодавством.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23.02.2012 року № 4452-VI.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону, вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч.1ст.2 Закону №4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 28 Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач виконав свої зобов'язання щодо виплати позивачці банківського депозиту, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Отже, у період дії тимчасової адміністрації фінансові санкції не застосовуються.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 611 ЦК України встановлює правові наслідки порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За загальними положеннями матеріальних норм цивільного права стягнення збитків (упущеної вигоди) і сплата трьох процентів річних є видами цивільно-правової відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Законом № 4452-VI Фонду надані вичерпні повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, визначення сум відшкодування і виплата цих сум через банки-агенти, перелік яких затверджений виконавчою дирекцією Фонду. Кошти Фонду спрямовуються виключно на виплату гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами в порядку Закону (п. 1. ч. 2 ст. 20 Закону).

Керуючись зазначеними норми закону, колегія суддів приходить до висновку про неможливе стягнення з Фонду компенсацій, пені, будь-яких інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань банка перед кредиторами, адже ці види відповідальності покладаються на сторін договору - на банк і на вкладника, тоді як Фонд не є стороною договору банківського вкладу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому, колегія судді зазначає, що позивачка, пред'являючи вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення трьох відсотків річних з урахуванням інфляції, суми упущеної вигоди не врахувала, що Фонд не є правонаступником ПАТ «Банк Михайлівський» у даному спорі та не виступає від імені банку, який ліквідується та в якому вже запроваджена тимчасова адміністрація, а здійснює лише владні повноваження щодо відшкодування гарантованої суми вкладу.

Що стосується посилання позивачки на те, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», - колегія суддів вважає їх помилковими, оскільки відповідно до ст. 1 Закону, даний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. При цьому, Фонд не є фінансовою установою, надавачем фінансових послуг у розумінні ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Таким чином, правовідносини між сторонами регулюються спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому посилання суду на відсутність підстав для стягнення моральної шкоди за Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставним та помилковим.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

На зазначене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до неправильного вирішення спору та ухвалення неправомірного рішення.

Оскаржуване рішення як таке, що ухвалене у порушення вимог матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України Фонду гарантування вкладів фізичних осіб компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2114 грн. 40 коп. згідно квитанції № 3228 від 05 вересня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2114 грн. 40 коп. згідно квитанції № 3228 від 05 вересня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко