Справа № 216/1554/18
провадження №2/216/2048/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Клименко О.В. .

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3 ,

без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача, свого батька, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на ті обставини, що 17.03.2015 року рішенням Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були позбавлені батьківських прав відносно позивача та з них на утримання позивача були стягнуті аліменти на користь опікуна. 08.03.2018 року позивач стала повнолітньою. У 2017 році позивач вступила та навчається на денному відділені Київського національного університету імені Тараса Шевченко та проживає у АДРЕСА_1 . Навчання потребує значних грошових коштів на матеріальне та соціально побутове забезпечення навчального процесу, яке позивач не має в достатньому обсязі. Відповідач по справі батько, жодним чином не допомагає доньці матеріально, повністю відсторонився від спілкування з нею. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь та на її утримання щомісячно аліменти на час її навчання у розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку відповідача та додаткові витрати, пов`язані з оплатою навчання, в розмірі 1 / 2 частини витрат на навчання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги позивача ОСОБА_1 та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що проти задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1 / 4 частини його доходу на період навчання доньки ОСОБА_1 не заперечує, але проти стягнення з нього додаткових витрат. У поданому раніше відзиві на позовну заяву вказав, що він сам є хворою людиною, в зв`язку з чим має купу додаткових витрат на самого себе мешкає у нерухомості свого батька, бо немає іншої нерухомост, працює, але має невеликий дохід, про що ним надані довідки та акт дослідження стану здоров`я.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу від 17.03.2015 року по справі № 216/4054/14-ц, батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були позбавлені батьківських прав відносно позивача та з них на утримання позивача було стягнуто аліменти на користь опікуна до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-4).

Рішенням Центрально-міської районної у місті ради від 22.04.2015 року неповнолітній ОСОБА_1 було надано статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення над нею піклувальника (а.с.5)

Довідками Київського національного університету імені Тараса Шевченко від 06.11.2017 року та 24.09.2019 року, підтверджується, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання на спеціальності «міжнародна економіка» економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченко 4 рівня акредитації, початок навчання 01.09.2017 року, закінчення навчання 30 червня 2021 року, на сьогоднішній час вже є студенткою 3 курсу.

Довідкою виконавчого комітету Зеленодольської міської ради підтверджується, що ОСОБА_3 на території села Мар АДРЕСА_2 янське Апостолівського району Дніпропетровської АДРЕСА_3 у приватній власності нерухомості не має, мешкає в будинку свого батька ОСОБА_6 (а.с.20)

Довідкою ТОВ фірма «АВІАС-2000» надано дані про місце роботи ОСОБА_3 та його дохід (а.с.21)

Актом дослідження стану здоров`я ОСОБА_3 підтверджено наявність в нього відхилень у стані здоров`я які потребують лікування (а.с.22-24).

Відповідач ОСОБА_3 , як батько, в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не надає.

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Виходячі з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно роз?яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 на час її навчання слід стягувати з відповідача ОСОБА_3 щомісячно в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення нею навчання та не довше ніж до досягнення нею 23 річного віку. В частині стягнення 1/ 2 частини додаткових витрат на навчання в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, ст. ст. 182, 185,198-201 Сімейного Кодексу України, п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на користь та на утримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , в розмірі 1 / 4 частини частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення нею навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченко, та не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, з 03.04.2018 року.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 щомісячно додаткових витрат у розмірі 1 / 2 частини витрат на навчання відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , в дохід держави судовий збір у розмірі 704.80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов*язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ У СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відвовідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя М. В. Бутенко