ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 388/285/16

провадження № 22-ц/4809/455/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року, у складі головуючого судді Баранського Д.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до заповіту, посвідченого 13 жовтня 2014 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Величком В.О., ОСОБА_6, на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_2 всі права та обов'язки, а також усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6

26 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області Величка В.О. із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Позивач вказував, що про смерть спадкодавця дізнався наприкінці жовтня 2015 року від мешканців села, що унеможливило прийняти спадщину у встановлений законом строк.

Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач - ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що термін звернення із заявою про прийняття спадщини завершився 23.07.2015 року, але з 20 липня 2015 року він захворів та знаходився на лікуванні до 30 липня 2015 року, а тому у нього існували об'єктивні непереборні труднощі, які перешкодили подати заяву про прийняття спадщини. Вказував, що його захворювання було поширене на поперековий відділ, що об'єктивно ускладнює пересування, а тому вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними.

У судове засіданні суду апеляційної інстанції з'явився ОСОБА_7, який представляє інтереси відповідачів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися та належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (том 2 а.с. 134,138-140).

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомленні ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на не доведеність поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 ( том 1 а. с. 7).

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 9,30 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області ( том 1 а. с. 112).

13 жовтня 2014 року державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Величком В.О. посвідчено від імені ОСОБА_6 заповіт, який зареєстрований у реєстрі за № 418, згідно якого спадкодавець на випадок своєї смерті всі права та обов'язки, що належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов'язки, що можуть належати у майбутньому, усе майно де б воно не було і з чого б не складалось, все те, що буде належати на день смерті і на що матиме право, заповів ОСОБА_2 (том 1 а. с. 5).

Матеріалами справи підтверджено, що спадкодавець ОСОБА_6 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_3, що також підтверджується записами погосподарської книги Василівської сільської ради.

Постановою приватного нотаріуса Долинської районного нотаріального округу Кіровоградської області Величком В.О. від 26 січня 2016 року було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав пропущення термінів для прийняття спадщини (том1 а.с. 12).

Звертаючись із позовом до суду ОСОБА_2 посилався на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як перебування його на лікуванні з 20 липня 2015 року по 30 липня 2015 року.

В обгрунтування своїх доводів позивач вказав на довідку №56 видану Долинською ЦРЛ про його знаходження на лікуванні в Долинській ЦРЛ з 20.07.2015 року по 30.07.2015 року з діагнозом: остеохондроз поперекового відділу хребта ІІІ ступеня (том 1 а.с.11).

Колегія суддів, погоджується із висновком суду про те, що позивачем не доведено поважності пропуску ним строку для прийняття спадщини, а перебування його на лікуванні з 20 липня 2015 року по 30 липня 2015 року не підтверджує поважності пропуску такого строку у період і з моменту відкриття спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 19 липня 2015 року.

Крім того, посилання позивача на те, що він не знав про смерть спадкодавця також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини згідно положень чинного законодавства.

Таким чином, позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що визначено ст.1270 ЦК України.

Частинами 1,3 ст.1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

25.03.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А. Письменний

О.І. Чельник