Провадження № 6/761/807/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Шевченківським районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

за участі:

представника заявника

(стягувача): Семенюка Б.С.

заінтересованої особи

(боржника 4): ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Акціонерного товариства «Правекс-Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В травні 2019р. заявник АТ «Правекс Банк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просив суд:

- видати дублікат виконавчого листа по справі № 2610/12031/2012 за позовом ПАТ «Правекс Банк» до ОСОБА_1

Свою заяву, заявник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012р. по цивільній справі № 2610/12031/2012 позов ПАТ «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 595-003/07Ф від 22 травня 2007р. у розмірі 1465586,44 грн.; 3219,0 грн. - судового збору.

22 червня 2017р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист, де боржником було зазначено відповідача ОСОБА_1 .

На теперішній час рішення боржником добровільно не виконано. Під час перевірки матеріалів кредитної справи за кредитним договором № 595-003/07Ф від 22 травня 2007р., заявником було виявлено втрату виконавчого листа.

Крім того, заявник зазначив, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 не перебуває.

Отже, заявник вважає, що виконавчий лист було втрачено з поважної причини, що позбавляє стягувача звернутися до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів зазначеної у рішенні суду. Враховуючи викладене, а також факт втрати виконавчого документу, заявник просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні, 13 вересня 2019р. представник заявника (стягувача) подану заяву підтримав і просив суд її задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 проти заяви заперечив, зазначивши, що видача дубліката виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 - його батька не можливо, оскільки заявник не підтвердив належними і допустимими доказами втрату виконавчого листа, а також у зв`язку з тим, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що було відомо банку.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності інших учасників справи, які не з`явилися в судове засіданні, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про видачу дублікату виконавчого документу не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2012р. по цивільній справі № 2610/12031/2012 задоволено позов ПАТ «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 595-003/07Ф від 22 травня 2007р. у розмірі 1465586,44 грн.; 3219,0 грн. - судового збору.

На підставі вказаного вище рішення суду, 22 червня 2017р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист за заявою стягувача, при цьому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання спливав 25 жовтня 2016р.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. боржник ОСОБА_1 помер.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною заявника не було надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної причини втрати виконавчого листа, наданий стороною заявника Акт від 04 квітня 2019р перевірки матеріалів кредитної справи № 595-003/07/Ф щодо боржника ОСОБА_1 (а.с. 230) свідчить лише про відсутність виконавчого документу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ч. 1 ст. 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, смерті боржника ОСОБА_1 , суд не вбачає правових підстав для задоволення поданої заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Акціонерного товариства «Правекс-Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 18 вересня 2019р.

Суддя: