Справа №333/6601/18
Провадження №2/333/579/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 314,50 грн., -
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в сумі 20 314,50 грн., яка утворилась за договором від 26.04.2013 р. б/н. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що відповідач за вказаним вище договором отримав кредит в сумі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, за перевитрати платіжного ліміту, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Однак, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 31.10.2018 року, за останньою утворилась заборгованість у сумі 20 314,50 грн., яка складається з 749,17 грн. заборгованості по кредиту, 2 288 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 15 833,78 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 943,55 грн. штрафу (процентна складова). На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.
В судові засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання жодного разу не зявилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована та фактично проживає, судом було направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулися конверти з причини «за не запитом», з невідомих суду причин відповідач не зявилась за їх отриманням. У звязку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що відповідач в строк, встановлений судом, відзив не надала без поважних причин, суд, керуючись ч. 8 ст. 178 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до п. 1.7. статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено тип банку з закритого на публічне акціонерне товариство та змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК». ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», який, в свою чергу, є правонаступником прав та обовязків Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 банку «ПриватБанк».
Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК».
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК».
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 26.04.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір б/н, за умовами якої ОСОБА_1 відкриває Позичальнику картрахунок та встановлює кредитний ліміт у розмірі 2 500 грн. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг.
Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, Позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Як свідчить зміст вказаної вище заяви, підписаної відповідачем, Позичальник ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а саме: тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З матеріалів справи слідує, що позивач свої зобовязання зі встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача, згідно з умовами вказаного вище кредитного договору виконав повністю.
Разом з тим, як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобовязань належним чином не виконала, отримані кредитні кошти та відсотки за користування кредитом в строк, визначений у договорі в повному обсязі не оплатила.
Отже, за ОСОБА_2 виникла заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 749,17 грн. та 2 288 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що нараховано за період з 23.06.2014 р. по 31.10.2018 р. (розрахунки містяться в матеріалах справи).
Факт наявності вище наведеної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах цієї справи доказами й не спростований відповідачем.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 749,17 грн. заборгованості за основною сумою кредиту та 2 288 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом за наведений вище період є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема, у випадку прострочення виконання.
Пунктом 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі непогашення кредиту у термін, встановлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється відповідно до розміру, встановленого у заяві на приєднання до цього договору для відсотків від дня виникнення простроченої заборгованості.
З огляду на викладене, позивачем заявлено до стягнення суму пені в розмірі 15 833,78 грн., що нараховані за період з 31.03.2017 року по 31.10.2018 року.
Перевіривши розрахунок пені в сумі 15 833,78 грн., що наявний в матеріалах справи, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та вірність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.
Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежу по кожному з грошових зобовязань більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 943,55 грн. штрафу (процентна складова). Розглянувши вимоги в цій частині, суд виходить з наступного.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
«Умовами та правилами надання банківських послуг», а саме п.п.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
В той же час, п.п.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 вказаних «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором неможливо, так як не будуть дотримані положення, закріплені у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15 та від 11.10.2017 року у справі № 347/1910/15-ц, який, відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен враховуватись судами при застосуванні таких норм права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 943,55 грн. штрафу (процентна складова). У звязку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом відмовляється.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 636,79 грн. покладається судом на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Повне рішення складено 28.03.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова