ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/502/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"05" березня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді- Заставенко М.О.,
секретаря судового засідання - Долі М.А.,
представника позивача - Васьковського Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням,
У вересні 2018 року Акціонерне товариство "КРИСТАЛБАНК" звернулося в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Центр надання адміністративних послуг Дарницької районної Державної адміністрації в місті Києві, в якому просило суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що позбавлені права користуватися житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2017 року ПАТ "КРИСТАЛБАНК" в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, у порядку передбаченому ст. 49 Закону України "Про іпотеку", набуло право власності на вказане майно шляхом реєстрації за банком права власності на нерухоме майно, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93818834 від 07.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В.
Вказана квартира відповідно до умов Іпотечного договору від 06.08.2008 року укладеним між ОСОБА_7 та ПАТ "ТЕРРА БАНК", виступала забезпеченням виконання умов кредитного договору № 121-Ф/08/04 від 06.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ПАТ "ТЕРРА БАНК".
З метою виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ "ТЕРРА БАНК" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК", до якого перейшли всі активи та зобов"язання неплатоспроможного банку. Відповідно до Акту приймання-передавання активів та зобов"язань неплатоспроможного банку ПАТ "ТЕРРА БАНК" від 22.12.2014 року до ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" передано серед іншого актив, який виник із кредитного договору № 121-Ф/08/04 від 06.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ПАТ "ТЕРРА БАНК" та Іпотечного договору від 06.08.2008 року укладеного між ОСОБА_7 та ПАТ "ТЕРРА БАНК".
В подальшому Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" внаслідок втрати ним статусу перехідного змінило назву на Публічне акціонерне товариство "КРИСТАЛБАНК" та стало правонаступником всього майна Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК".
Згідно довідки від 03.02.2017 року у спірній квартирі зареєстровані мати ОСОБА_7 - відповідач ОСОБА_4 та син - відповідач ОСОБА_5
01.11.2017 року на адресу відповідачів були надіслані вимоги про виселення. ОСОБА_4 отримала зазначену вимогу 02.11.2017 року, інший відповідач ОСОБА_5 вимогу не отримав.
Враховуючи те, що із втратою права власності на квартиру ОСОБА_7, члени її родини також втратили право займати житлове приміщення, добровільно квартиру не звільняють, у зв"язку з чим і поданий позов до суду.
02.10.2018 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. відкрито провадження за вказаною позовною заявою, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз"яснено відповідачам їхнє право протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали подати відзив на позовну заяву.
29.10.2018 року представником третьої особи Управління (центру) надання адміністративних послуг до суду подане клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, в якому також зазначено про те, що Управління являється неналежною стороною по справі.
31.10.2018 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача АТ "КРИСТАЛБАНК" - ОСОБА_3
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31.10.2018 року залучено до участі у справі правонаступника позивача АТ "КРИСТАЛБАНК" - ОСОБА_3 та виключено з участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача Центр надання адміністративних послуг Дарницької районної Державної адміністрації в місті Києві.
27.11.2018 року у підготовному судовому засіданні ухвалено закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті.
16.01.2019 року представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Васьковським Є.В до суду подані додаткові пояснення, в яких зазначено наступне.
04.08.2017 року ПАТ "КРИСТАЛБАНК" в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, у порядку передбаченому ст. 49 Закону України "Про іпотеку", набуло право власності на вказане майно шляхом реєстрації за банком права власності на нерухоме майно.
14.09.2018 року між АТ "КРИСТАЛБАНК" та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Таким чином ОСОБА_3 являється власником квартири.
На даний час відповідачі фактично проживають в іншій квартирі, яка належить на праві власності ОСОБА_7, однак вони не реєструють своє місце проживання за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 та добровільно не знімаються з реєстрації місця проживання у АДРЕСА_1, власником якої є позивач, чим порушують її права, вони не являються членам її сім"ї, тому просить визнати їх таким, що втратили право користування житловим приміщення.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Васьковський Є.В. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Будучи належним чином повідомленими відповідачі в судове засідання не з'явились, а тому за таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений, відзив не подав, а, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, а тому суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
З матеріалів позовної заяви вбачається, що квартира АДРЕСА_1, відповідно до умов Іпотечного договору від 06.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_7 та ПАТ "ТЕРРА БАНК", виступала забезпеченням виконання умов кредитного договору № 121-Ф/08/04 від 06.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ПАТ "ТЕРРА БАНК".
З метою виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ "ТЕРРА БАНК" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК", до якого перейшли всі активи та зобов'язання неплатоспроможного банку. Відповідно до Акту приймання-передавання активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ "ТЕРРА БАНК" від 22.12.2014 року до ПАТ "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" передано серед іншого актив, який виник із кредитного договору № 121-Ф/08/04 від 06.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_9 та ПАТ "ТЕРРА БАНК" та Іпотечного договору від 06.08.2008 року укладеного між ОСОБА_7 та ПАТ "ТЕРРА БАНК".
В подальшому Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК" внаслідок втрати ним статусу перехідного змінило назву на Публічне акціонерне товариство "КРИСТАЛБАНК" та стало правонаступником всього майна Публічне акціонерне товариство "ПЕРЕХІДНИЙ БАНК "КРИСТАЛБАНК".
04.08.2017 року ПАТ "КРИСТАЛБАНК" в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_7, у порядку передбаченому ст. 49 Закону України "Про іпотеку", набуло право власності на вказане майно шляхом реєстрації за банком права власності на нерухоме майно, про що видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93818834 від 07.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. (а.с. 5).
14.09.2018 року між АТ "КРИСТАЛБАНК" та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Так, із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.09.2018 року, вбачається, що на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 14.09.2018 року зареєструвала право приватної власності в розмірі частки 1 на спірну квартиру. (а.с. 41).
Із інформаційної довідки, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 03.02.2017 року за № 269 вбачається, що у спірній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с. 8).
За приписами пункту восьмого частини першої статті 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
З огляду на наведені нормативно-правові приписи, з моменту реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за АТ «КРИСТАЛБАНК», та в подальшому за ОСОБА_3, яка набула право власності на вказану квартиру, а право власності ОСОБА_7 на цю квартиру припинилось. Одночасно, з правом власності на квартиру у відповідачів припинилось також право на користування цією квартирою.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Нормами ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.
Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За змістом ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі фактично в квартирі не проживають, в родинних відносинах з позивачем не перебувають, достовірно знаючи про розгляд справи у суді відзив на позовну заяви не подали, а позивач, в свою чергу, є законним власником житлового приміщення, суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою є законними, обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. було сплачено позивачем АТ "КРИСТАЛБАНК", якого в подальшому було змінено його правонаступником, тому суд вважає за доцільне стягнути сплачену суму судового збору з відповідачів саме на користь АТ "КРИСТАЛБАНК".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 317, 319, 346, 395, 405 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 109, 156 ЖК Української РСР, ст.ст. 1-23, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Заставенко М.О.