РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/366/18

Провадження № 22-ц/4815/1276/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач ОСОБА_1 укладення шлюбу ОСОБА_2 ) ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2019 року в складі судді Кучиної Н.Г., проголошене в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» , після зміни назви акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 8 грудня 2009 року договору б/н, відповідач отримала кредит у розмірі 1 100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява, умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифи банку складають договір між нею та банком, що підтверджується підписом у її заяві. Взяті на себе зобов`язання банк виконав своєчасно і повністю, надавши позичальнику кредитні кошти.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 18 365 грн., яка складається з: 940,37грн. заборгованість за тілом кредиту, 13073,92 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3000 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 850,71грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2019 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 8.12.2009 року, в сумі 1704,42 грн. та понесені судові витрати у розмірі 163,53 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.05.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Розмір відсотків порахований за період з 1.04.2015 року по 30.11.2017 року, виходячи із визнаного відповідачкою розміру боргу по тілу кредиту та ставки 30 % річних. Штраф та пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування суперечить ст.61 Конституції України, тому вимоги про стягнення штрафів задоволенню не підлягає. Сплата пені та комісії у сумі 3000 грн. не передбачена підписаною заявою-анкетою.

У поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить скасувати оскаржене рішення в частині відмови у стягненні пені та ухвалити нове-про задоволення позову в цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем надано належні докази на підтвердження зазначених у позові обставин, які доводять наявність договірних відносин між сторонами та невиконання відповідачем взятих за ним зобов`язань. Процентна ставка та сплата штрафних санкцій встановлена умовами заяви-анкети, а тому у суду були відсутні підстави для відмови у їх стягненні. Покликається на неврахування місцевим судом висновків касаційного суду, висловлених у постанові від 26.09.2018 року у справі №159/2146/15-ц.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 - адвокат Хоменко А.П. вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що Витяги з Умов та Правил банківських послуг в Приватбанку, Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна,55 днів пільгового періоду» не є частинами укладеного кредитного договору, що свідчить про непогодження сторонами його ціни у вигляді відсотків та неустойки. Покликається на дотримання судом норм матеріального та процесуального права, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Встановлено, що 8 грудня 2009 року ОСОБА_4 підписала анкету заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду.

Вказана анкета-заява не містить відомостей щодо домовленості сторін про встановлення розміру кредиту, (в графі кредитний ліміт значиться-0,00), терміну його повернення, терміну дії картки та дати її отримання. У розділі «відмітки банку» значиться лише № карки НОМЕР_1 , дата відкриття рахунку 8.12.2009року.

Із інформації за карткою № НОМЕР_1 вбачається, що на ній 14.10.2010року був встановлений кредитний ліміт у сумі 500 грн.

8.12.2009року ОСОБА_4 також підписала довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в якій за несвоєчасне погашення заборгованості передбачено нарахування пені.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що кошти вперше були зняті по картці 15.10.2010 року, тобто через 10 місяців після підписання заяви-анкети ОСОБА_4 .

За розрахунком банку у ОСОБА_4 станом на 30 листопада 2017 року утворилася заборгованість по кредиту у загальній сумі 18 365 грн., яка складається з: 940,37грн. заборгованість за тілом кредиту, 13073,92 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 3000 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 850,71грн. - штраф (процентна складова).

У суді першої інстанції ОСОБА_4 визнала позов в частині розміру заборгованості по тілу кредиту і у відзиві на нього, просила стягнути лише тіло кредиту у сумі 940,37грн. (а.с.97-98). Заяву про застосування строків позовної давності не подавала.

Судом першої інстанції оспорюваним рішенням, крім вказаного тіла кредиту також стягнуті відсотки за період з 1.04.2015 року по 30.11.2017 року у сумі 764,05 грн. і рішення суду в частині задоволених вимог та відмови у стягнення штрафів сторонами не оскаржується, а тому апеляційною інстанцією в цій частині не переглядається. Апеляційному перегляду підлягає тільки судове рішення в частині відмови пені.

У анкеті-заяві вказано, що базова процентна ставка за кредитом становить 2,5 %, щомісячна комісія-0 та зазначено, що у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн.+ 5% від суми заборгованості по кредитному договору.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10.12.2010 року у ОСОБА_4 існувала заборгованість за процентами у сумі 22,04грн., яка в подальшому була позичальником погашена, а пеня за той період не нараховувалась взагалі, оскільки були відсутні умови для її нарахування. Пеня АТ КБ «Приватбанк» нарахована за період з 30.06.2015 року по 30.11.2017 року у сумі 3000 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що строк дії картки № НОМЕР_1 , виданої відповідачці за договором від 8.12.2009 року станом на 30.06.2015 року не закінчився та/або після закінчення строку її дії банк видав боржнику грошові кошти і нову платіжну картку, а боржник своїх зобов`язань за договором від 8 грудня 2009 року не виконав.

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Апеляційним судом не встановлено обставин для задоволення вимог про стягнення з відповідачки пені, нарахованої за кредитним договором після спливу строку кредитування.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оспрорюваній частині відсутні.

Неврахування судом першої інстанції строку дії договору та відсутності підстав для нарахування банком пені після закінчення його дії не впливають на правильність правового результату ухваленого у справі рішення (в оспорюваній частині).

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені витрати АТ КБ «ПриватБанк» по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 2643 грн. слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 липня 2019 року в частині відмови у позові про стягнення пені в сумі 3000 грн. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення ухвалено та складено 29 жовтня 2019 року

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Боймиструк С.В.