Єдиний унікальний номер 341/269/19
Номер провадження 2/341/314/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Томин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 26 листопада 2018 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким останній позичив грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США та зобов`язався їх повернути до 10.12.2018 року, при чому гарантував, що сума платежу по поверненню позики буде становити не менше як 420 000 грн., що підтверджується доданою до заяви розпискою позичальника. Однак у встановлений в розписці строк грошові кошти позивачці повернуті не були.

Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав заявлених в позові, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився на адресу суду скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з позичальника.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

26 листопада 2018 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, що підтверджується борговою розпискою від 26 листопада 2018 року, за якою відповідач отримав від позивачки 15 000 доларів США. Відповідно до розписки відповідач зобов'язався повернути позику.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики від 26 листопада 2018 року.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

В ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_3 вимоги позивачки задоволено повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 625, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 Леонідівни до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, жительки м. Львів, вул. Окуневського, 1/23 РНОКПП № НОМЕР_2, - основний борг за договором позики (розпискою), складеною 26 листопада 2018 року в сумі 420 000 (чотириста двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, жительки м. Львів, вул. Окуневського, 1/23 РНОКПП № НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 4 200 (чотири тисячі двісті) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_4