ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року

м.Суми

Справа №592/11756/18

Номер провадження 22-ц/816/4810/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

у присутності:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Шарикіна Юрія Вікторовича,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Сенченка Андрія Володимировича

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шарикіна Юрія Вікторовича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2019 року у складі судді Бичкова І.Г., ухваленого у м. Суми

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності, поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 і свої уточнені позовні вимоги мотивувала тим, що 21.08.1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 . За рахунок спільно нажитих коштів сторони придбали наступне майно: автомобіль Chevrolet Lacetti 2006 року випуску, об`єм двигуна 1799 см3, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Volkswagen Passat 2.0 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; холодильник Samsung RS20NCSV; посудомийка Ariston LL40EU; витяжка Turbo DH 1021E/H30-90A НС Т1 (S/S); духовка Electrolux ЕОВ 65300Х; кондиціонер LG G09 LHK; диван «Кондор».

Загальну вартість зазначеного майна позивачка оцінює в 334170,00 грн.

Крім того, у період шлюбу відповідачем за згодою позивачки в інтересах сім`ї були укладені договори банківського вкладу, відповідно до яких їх спільні кошти були розміщені на депозитних рахунках: в АТ КБ «ПриватБанк» на суму 50000 грн. та в АБ «Укргазбанк» на суму 50000 грн.

Загальну вартість спільного рухомого майна придбаного у шлюбі сторонами, а також враховуючи розмір спільних депозитних вкладів в банківських установах, позивачка оцінює у розмірі 434170,00 грн.

На даний час все рухоме майно, а також грошові кошти на депозитних рахунках в банківських установах знаходяться у володінні та користуванні відповідача, який позбавив її можливості користуватися спільним майном та коштами.

Останнім часом сімейні відносини сторони не підтримують, позивач не має можливості користуватися спільним майном, а також грошовими коштами і відповідач відмовляється в добровільному порядку розділити це спільно нажите майно та грошові кошти. Позивач вважає, що поділ спільного майна і грошових коштів у відношенні 75/25 на її користь буде справедливим, оскільки для позивачки пріоритетним є питання власного життя і здоров`я, а не домашніх речей. Відповідач створив їй нестерпні умови для проживання, тому вона вимушена винаймати житло, залишивши всі спільні і свої особисті речі у покинутому будинку. А інвалідність значно обмежує її можливість отримувати гідні доходи, які б забезпечували якісне життя. Будинок АДРЕСА_1 , у якому позивачка проживала останнім часом з відповідачем, належав їй, відповідачу та їхньому сину в рівних частках. Через нестерпні умови проживання, які створив відповідач для позивачки, вона вимушена була подарувати свою частку в будинку сину, а будинок залишити.

Виходячи з вищевикладеного просила поділити спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Chevrolet Lacetti 2006 року випуску, об`єм двигуна 1799 см3, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Volkswagen Passat 2.0 1990 року випуску, державний номер НОМЕР_2 ; холодильник Samsung RS20NCSV; посудомийку Ariston LL40EU; витяжку Turbo DH 1021E/H30-90A НС Т1 (S/S); духовку Electrolux ЕОВ 65300Х; кондиціонер LG G09 LHK; кошти на рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 50000 грн. та кошти на рахунку в АБ «Укргазбанк» в сумі 50000 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на диван «Кондор». Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у вартості поділеного спільного майна в сумі 245775,00 грн. та 3/4 частини спільних депозитних вкладів в сумі 75000,00 грн., а всього 320775,00 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Шарикін Ю.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

При цьому зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведені встановлені судом обставини, а також не наведені докази, надані позивачкою. Суд не визначив правовідносини, які виникають між сторонами у випадку застосування того варіанту поділу спільного майна, на якому наголошувала позивачка, а тому застосував закон, який не підлягав застосуванню. Поза увагою суду залишилась та обставина, що позивачка запропонувала такий варіант поділу спільного майна, при якому вартість майна, яке виділяється відповідачу після поділу майна в натурі, більше, а не менше вартості його частки в праві спільної власності подружжя. Вважає, що позивачка не повинна вносити кошти на депозит суду в рахунок підтвердження згоди на припинення права власності у спільному майні, як зазначив суд в оскаржуваному рішенні. При поділі спільного майна, який запропонувала позивачка, саме вона, а не відповідач має право на компенсацію різниці між вартістю її частки в спільному майні та вартістю майна, що виділяється позивачці в натурі. Що стосується відступлення від засади рівності часток подружжя на користь позивачки при вирішенні судом спору про поділ спільного майна, то позивачка вважає, що її інвалідність 2-ї групи є тією обставиною, що має істотне значення при поділі спільного майна і дозволяє суду відступити від засади рівності часток.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, який підтримав доводі апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги відповідача та його представника, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 з 21 серпня 1982 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.9).

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 (а.с.8).

Місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

За час спільного проживання сторонами набуто у власність транспортні засоби, зареєстровані на відповідача у справі, а саме: автомобіль Chevrolet Lacetti, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль Volkswagen Passat 2.0, 1990 року випуску і дана обставина підтверджується повідомленнями Територіального сервісного центру №5946 РСЦ МВС у Сумській області (а.с.38, 84).

Відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 від 22.10.2018 року, орієнтована середня ринкова вартість продажу транспортного засобу Chevrolet Lacetti, 2007 р.в., об`єм двигуна 1799 см.куб., зареєстрованого на території України за даними мережі Інтернет знаходиться в межах 6800 у.о. до 7500 у.о., що по курсу НБУ складає від 190000,00 до 197000,00 грн (а.с.50).

Також, відповідно до довідки суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 від 28.01.2019 року орієнтовна середня ринкова вартість продажу транспортного засобу Volkswagen Passat 2.0, 1990 року випуску, об`єм двигуна 1984 см.куб. номер кузова НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_2 за даними мережі Інтернет знаходиться в межах 2800 у.о. до 3200 у.о., що по курсу НБУ в національній валюті складає від 78000 грн до 90000 грн (а.с.78-83).

Відповідно до повідомлення відділення №303/18 АБ «Укргазбанк» в м. Суми від 28.08.2018 року, на ім`я клієнта ОСОБА_1 відкрито вкладний (депозитний) рахунок в дол. США № НОМЕР_5 . Станом на 28.08.2018 року залишок коштів на рахунку становить 1000,00 USD (а.с.40).

Відповідно до інформаційної довідки ПАТ КБ «ПриватБанк», на ім`я клієнта ОСОБА_1 відкрито п`ять депозитних договорів:

1) 06.10.2016 року договір SAMDNWFD501 на суму 50000,00 грн.,

2) 10.04.2017 року договір SAMDNWFD201 на суму 1800,00 дол. США,

3) 06.10.2016 року договір SAMDNWFD700 на суму 0,00 грн.,

4) 10.05.2017 року договір SAMDNWFD100 на суму 3000,00 грн.,

5) 12.10.2017 року договір SAMDNWFD201 на суму 48000,00 грн.

Станом на 22.06.2019 року сума залишку за договором SAMDNWFD700 складає 21,66 грн., за іншими депозитними договорами грошові кошти відсутні (а.с.111-152).

Також з матеріалів цивільної справи вбачається, що сторонами за час спільного проживання набута побутова техніка, а саме: холодильник Samsung RS20NCSV у сумі 3950 грн., посудомийка Ariston LL40EU у сумі 2220 грн., витяжка Turbo DH 1021Е/H30-90А НС Т1 (S/S) у сумі 2150 грн., духовка Electrolux EOB 65300X у сумі 5500 грн., кондиціонер LG G09 LHK у сумі 3650 грн., а також диван «Кондор» у сумі 7590 грн. і дана обставина підтверджується фотокартками та копіями товарних чеків на придбане майно (а.с.53-55).

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати, 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення тощо.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, так як в ньому зовсім не зазначені встановлені під час розгляду справи фактичні обставини, які підтверджуються матеріалами справи та мають значення для вирішення справи, мотивувальна частина рішення не містить належного обґрунтування підстав відмови у позові.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд вважав, що оскільки грошова компенсація може бути надана співвласнику лише за його згодою і суд не має права за своїм рішенням примусово призначити грошову компенсацію, оскільки жодна із сторін не внесла грошові кошти на депозит суду в рахунок підтвердження згоди на припинення права власності у спільному майні.

Колегія суддів не може в повністю погодитись в таким рішенням місцевого суду, виходячи з наступного:

За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 СК України, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб.

Так, колегія суддів вважає встановленим, що сторони з 21 серпня 1982 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання вони набули у власність транспортні засоби, зареєстровані на відповідача у справі, а саме: автомобіль Chevrolet Lacetti, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 вартістю 197000 грн.00 коп. та автомобіль Volkswagen Passat 2.0, 1990 року випуску вартістю 90000 грн.00 коп.

Крім того ними набуто у власність побутова техніка, а саме: холодильник Samsung RS20NCSV у сумі 3950 грн., посудомийка Ariston LL40EU у сумі 2220 грн., витяжка Turbo DH 1021Е/H30-90А НС Т1 (S/S) у сумі 2150 грн., духовка Electrolux EOB 65300X у сумі 5500 грн., кондиціонер LG G09 LHK у сумі 3650 грн., а також диван «Кондор» у сумі 7590 грн.

Вартість набутого майна підтверджується письмовими довідками суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 та копіями товарних чеків наданих позивачкою у справі. Відповідач доказів на спростування вартості набутого майна суду не надав.

Посилання відповідача на ту обставину, що автомобіль Volkswagen Passat 2.0, 1990 року випуску на даний час не перебуває у власності подружжя, так як проданий на підставі генеральної довіреності іншій особі, не заслуговують на увагу, оскільки видача довіреності на право керування та відчуження транспортного засобу третій особі не свідчить про укладення договору купівлі-продажу і вибуття із власності подружжя даного майна. Належність сторонам цього транспортного засобу підтверджується і довідкою Територіального сервісного центру № 5946 МВС в Сумській області з якої вбачається, що спірний автомобіль станом на 24 січня 2019 року зареєстровано за відповідачем у справі.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у відділенні №303/18 АБ «Укргазбанк» в м. Суми від 28.08.2018 року, на ім`я відповідача відкрито вкладний (депозитний) рахунок в дол. США №НОМЕР_5 і станом на 28.08.2018 року залишок коштів на рахунку становить 1000,00 USD.

Належних та допустимих доказів на підтвердження доводів відповідача про те, що дані грошові кошти належать його племіннику, останнім надано не було, тому колегія суддів вважає встановленим, що зазначені грошові кошти, що зберігаються на даному депозитному рахунку уходять до складу спільного майна подружжя і позивач також має право на частку у цьому майні.

В той же час, колегія суддів вважає, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження того, що підлягають розподілу і грошові кошти які зберігаються на депозитному рахунку у Центральному відділенні АТ «КБ «ПриватБанк» у сумі 50000 грн.00 коп., оскільки як вбачається з довідки банку та виписки по рахунку, відповідачем дійсно під час спільного проживання з позивачем 6 жовтня 2016 року було відкрито депозит у даному банку та розміщено на рахунку НОМЕР_6 грошові кошти у сумі 50000 грн 00 коп. В той же час, кошти за даним договором з нарахованими відсотками були отримані відповідачем 10 квітня 2017 року, а зважаючи на ту обставину, що позивач вказує, що спільне проживання сторони припинили з 12 травня 2018 року, тому відсутні підстави стверджувати, що зазначені грошові кошти були використані не в інтересах сім`ї, а особисто відповідачем у справі.

Ураховуючи ті обставини, що сторони не дійшли домовленості щодо володіння, користування і розпорядження спірним майном і між ними не досягнуто згоди про грошову компенсацію замість їх частки у праві спільної сумісної власності на майно, жодним із подружжя не внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, тому виділення позивачу у власність лише дивана «Кондор» і стягнення з відповідача на користь позивача значної суми грошової компенсації буде ставити відповідача у тяжке фінансове становище і порушуватиме принцип рівності прав кожного з подружжя на володіння, користування і розпорядження тим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права

спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання

грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо збільшення її частки у праві спільної часткової власності на спільно нажите майно подружжя, зважаючи на наявність у неї 2-ї групи інвалідності, оскільки ця обставина не є підставою для відступлення від засад рівності часток подружжя в розумінні ч.ч.2, 3 ст. 70 Сімейного кодексу України.

За обставин, коли жоден із подружжя не вніс відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а також приймаючи до уваги що відсутні докази про можливість реального поділу із об`єктів спільного майна, виходячи із розміру їх часток у тому майні, тому колегія суддів вважає за необхідне визнати ідеальні частки подружжя в спірному майні без його реального поділу і залишити майно у спільній частковій власності сторін.

З огляду на викладене, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат і оскільки позивач є інвалідом 2-ї групи і звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 1796 грн 34 коп., та за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2694 грн 51 коп.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Шарикіна Юрія Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 серпня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Поділити спільне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину майна за кожним, набутого ними за час шлюбу:

- автомобіль Chevrolet Lacetti, 2006 року випуску, об`єм двигуна 1799 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вартістю 197000 грн.;

- автомобіль Volkswagen Passat 2.0, 1990 року випуску, об`єм двигуна 1984 см.куб., номер кузова НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; вартістю 90000 грн;

- холодильник Samsung RS20NCSV вартістю 11000 грн.;

- посудомийка Ariston LL40EU вартістю 6200 грн.;

- витяжка Turbo DH 1021Е/H30-90А НС Т1 (S/ S ) вартістю 6000 грн.;

- духовка Electrolux EOB 65300X вартістю 9700грн.;

- кондиціонер LG G09 LHK вартістю 7800 грн.;

- диван «Кондор» вартістю 6470 грн.;

- грошові кошти розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_5 у розмірі 1000 доларів США, відкритого у відділенні №303/18 АБ «Укргазбанк» в м. Суми на ім`я ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 1796,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2694,51 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 28 жовтня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик