Справа № 212/9455/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Гавелі Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 212/9455/18, 2/212/971/19 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою,
04 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 2900 доларів США, три відсотки річних за час прострочення з 01.12.2015 року по 28.11.2018 року у розмірі 262,32 долари США.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 вересня 2015 року відповідачем ОСОБА_3 була власноруч складена боргова розписка про те, що остання взяла у борг до 01 грудня 2015 року у позивача грошові кошти в сумі 2900 доларів США у присутності двох свідків, які засвідчили боргову розписку. Грошові кошти були передані відповідачеві у момент підписання боргової розписки, однак свої зобовязання відповідач належним чином не виконала, і грошові кошти у зазначений термін позивачу не повернула. Таким чином, позивач вважає, що відповідач не виконала свої зобовязання за договором позики, а тому з неї необхідно стягнути, окрім суми борги, і три відсотки річних за весь час прострочення, тобто за період з 01.12.2015 по 28.11.2018 (день подання до суду позову) в сумі 262,32 доларів США із розрахунку: загальна кількість днів прострочки складає 1093 дні, 3% річних від простроченої суми складає 87 доларів США на рік, 1 день прострочення складає 0,24 долара США.
Ухвалою суду від 25 січня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, розяснено його право на предявлення зустрічного позову.
Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, в наданій суду письмовій заяві просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не надала у встановлений судом строк, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд за її відсутності суду не надала, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 27 вересня 2015 року ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_3 отримала у борг грошові кошти в сумі 2900 у.о. та зобовязалася повернути борг, що підтверджується оригіналом розписки (а.с.14).
Строк повернення боргу, за домовленістю сторін, був визначений до 01 грудня 2015 року.
Згідно листа Покровського районного у місті ОСОБА_4 відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 12.03.2019 №1151/14.11-42 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян містяться відомості про актовий запис про шлюб №466 від 25.05.2016 на ОСОБА_3, складений Шевченківським районним у місті Киві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. ст. 1046, 1047 ЦК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Наявність розписки (чи іншого боргового документа) у боржника підтверджує виконання ним своїх обов'язків. Відповідно ж наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про невиконання боржником свого обов'язку, в тому числі і щодо повернення боргу.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідну розписку, складену відповідачем, яка свідчить про те, що між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав, а відповідач отримала в борг грошові кошти та зобовязалася їх повернути, однак свої зобовязання за договором позики не виконала в повному обсязі і борг до цього часу не повернула, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення боргу з відповідача в сумі 2900 доларів США.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи положення ст. ст. 625, 1050 ЦК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми боргу за договором позики, розмір яких складає 262,32 долари США відповідно до наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку, з яким суд погоджується як з обґрунтованим.
При цьому, при визначенні до стягнення суми боргу за позикою та 3 відсотків річних в іноземній валюті, а саме в доларах США, судом враховано правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 888,62 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 253, 526, 527, 530, 612, 625, 631, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 81-83, 141, 211, 247, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за позикою в сумі 2900,00 (дві тисячі девятсот) доларів США, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 262 (двісті шістдесят два) долари 32 центи США.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 888 (вісімсот вісімдесят вісім) гривень 62 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованрй2 за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1.
Повне судове рішення складено та підписано 25 березня 2019 року.
Суддя: О. Н. Борис