Справа №487/6334/18
Провадження №2/487/464/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22.10.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якій просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 02.12.2009 року після смерті ОСОБА_3 в сумі 7 511,31 грн., а також судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 02.12.2009 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . У порушення умов договору позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, тому станом на дату смерті заборгованість позичальника за кредитним договором перед банком склала 7 511,31 грн. Позивачем до спадкоємців було направлено лист-претензію, однак жодних дій не було виконано, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволення позову, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причину неявки до суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив до суду не надавали, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так судом встановлено, що 02.12.2009 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.12.2013 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_3 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 06.06.2014 року.

Позичальник ОСОБА_3 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату смерті його заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 02.12.2009 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 7 511,31 грн.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Оскільки, ОСОБА_3 помер, то відповідати перед АТ КБ «Приватбанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна одержаного у спадщину.

Аналогічні роз`яснення містить абз. 2 пункту 32 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, АТ КБ «Приватбанк», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та зазначити вартість майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.

Позивач зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_3 , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . На підтвердження даної обставини позивач посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації місця проживання зазначена одна й та ж адреса: АДРЕСА_1 .

Однак, судом враховується та обставина, що сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину.

Так, зі спадкової справи №399/2014 заведеної Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою 18.08.2014 року після смерті ОСОБА_4 вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовились від належної їм частки у спадщині, яка залишилась після смерті їх батька. Крім того, в спадковій справі наявне Свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.03.2017 року, згідно якого спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

За такого, посилання Банку на факт проживання відповідачів зі спадкодавцем на час смерті, свідчить про недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спірним кредитним договором, оскільки спадщину прийняла інша особа, яка разом з правами спадкодавця прийняла також і його обов`язки.

Враховуючи викладене, у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у суду відсутні правові підстави для задоволення позову АТ КБ «Приватбанк».

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволення позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: Ж.П. ПАВЛОВА