Справа № 591/6812/18
Провадження № 2/591/939/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Майбороди А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2012 року відповідача ОСОБА_2 було зобовязано сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі 1500 грн., щомісячно, до повноліття дітей. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2014 року розмір аліментів був зменшений до 1000 грн. Такий розмір аліментів був визначений у звязку з тим, що відповідач на той час був безробітним. Проте з тих пір матеріальне становище відповідача поліпшилося. Зі слів відповідача він вже декілька років працює монтажником в ТОВ «Долайт» (м. Київ) і отримує заробітну плату у розмірі 10 000 грн. Також зазначає, що в порівнянні з 2008 роком масштаб цін дуже змінився, і зараз 1000 грн. на утримання двох дітей є недостатнім. Також змінилося і законодавство, і на теперішній час гарантований розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилаючись на зазначені обставини, просить змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2008 року, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2014 р., ухваливши рішення стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісяця починаючи з дня подачі цієї заяви до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2018 року вказана позовна залишена без руху та запропоновано позивачу усунути вказані в ній недоліки в строк не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали.

22 грудня 2018 року позивач надала суду документи на виконання ухвали суду від 20 листопада 2018 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2018 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання 21 лютого 2019 року о 13 год. 40 хв.

21 лютого 2019 року від представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2012 року, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2014 року, ухваливши рішення стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину (а.с. 37).

21 лютого 2019 року у звязку із уточненням позовних вимог та неявкою в судове засідання відповідача, розгляд судового засідання відкладено на 19 березня 2019 року о 16 год.20 хв.

15 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2, до якого приєднано копії письмових доказів. В звязку з відсутністю підтвердження надсилання (надання) копій зазначених доказів іншим учасникам справи, відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України судом до уваги не беруться.

В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що його середня заробітна плата складає 15 000 грн. В 2012 році був інший заробіток. Просить врахувати суд, що крім того, що він справно сплачує аліменти, в розмірі значно вищому ніж розмір, яких встановлено ухвалою суду від 30 вересня 2014 року, він також бере активну участь у оздоровленні та вихованні дітей. Зазначає, що по можливості, надає додаткову матеріальну допомогу у добровільному порядку, в тому числі й на лікування, придбання дитячого одягу та взуття. Однак, не на все придбане збереглись чеки та квитанції, хоча згідно з рішенням суду про стягнення аліментів він має сплачувати лише 1000 грн. на місяць. Крім того, після розлучення із позивачем, і по сьогоднішній день, діти разом із позивачем та її новим чоловіком проживають в будинку його матері, і про що сама позивач підтверджує, зазначаючи своє фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. Всі комунальні платежі по утриманню житла здійснює його матір. Таким чином, вважає, що надання позивачці житла у безоплатне користування та оплату комунальних послуг замість позивача є також значною допомогою під час утримання їх спільних дітей. Вказує на те, що на сьогоднішній день він знаходиться в дуже важкому моральному та матеріальному становищі, яке полягає в тому, що він намагається облаштувати своє власне особисте життя. У теперішній час він перебуває у шлюбі, та разом з дружиною ОСОБА_6, проживають разом з її батьком та доглядають його. Батько його дружини, є хворою людиною - інвалід II групи, безробітній та знаходиться на його утриманні. Таким чином, окрім його непрацездатної матері, яка є пенсіонером, та якій він по можливості намагається допомагати, він має на утриманні ще непрацездатного батька його дружини. Посилаючись на зазначене, вважає, що доцільно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень на двох дітей щомісяця, починаючи з дати винесення рішення.

Позивач, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилася.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обовязок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено під час судового розгляду, з рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2012 року по справі № 1805/12595/2012, провадження №2/1805/3301/2012 вбачається, що з 26 серпня 2000 року сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Сумської міської ради, та вказаним судовим рішенням шлюб між ними розірвано (а.с.19).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5,6).

Відповідно до вказаного вище рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2012 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей сторін в твердій грошові сумі в розмірі 1500 грн., щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 21 листопада 2012 року (а.с. 3).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2014 року визнано мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якої сторони встановили розмір та порядок виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та у звязку з тим, що діти будуть постійно проживати зі своєю матірю ОСОБА_3, ОСОБА_2 зобовязується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття (з урахуванням ст.ст 180, 181, 182 СК України) (а.с. 4).

Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

При цьому суд враховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини. Такий розмір аліментів не відповідає законодавчо встановленому мінімуму аліментів на дитину.

З довідки Головного Управління ДФС в Сумській області від 02 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 у 2018 році отримував заробітну плату: в першому кварталі 2018 року 40 993, 80 грн., в другому кварталі 2018 року 42236, 03 грн., в третьому кварталі 2018 року 61 475, 11 грн. (а.с. 26).

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює на посаді електрика в ТОВ «Балтех Сервіс», що він повідомив суду, а також він зазначив, що ним отримується заробітна плата у розмірі 15000 грн. щомісячно.

З встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що офіційне працевлаштування відповідача свідчить про зміну майнового стану платника аліментів в бік покращення.

Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на дітей в розмірі 1000 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо його незадовільного стану здоровя, оскільки доказів на підтвердження того, що відповідач є непрацездатним не надано.

Також суду не надано доказів на підтвердження обставин перебування на утриманні відповідача непрацездатних осіб, зокрема батька його дружини, відомості щодо спільного проживання відсутні.

Не заслуговують на увагу і доводи відповідача в якості заперечення проти позову про зміну розміру аліментів щодо обставин прийняття участі у оздоровленні та вихованні дітей, оскільки вони не впливають на визначення розміру щомісячних сум необхідних на утримання неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років установлено: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня 2019 року - 2118 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень.

З встановлених під час судового розгляду обставин вбачається наявність у відповідача достатнього доходу для сплати аліментів на утримання дітей у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір і спосіб стягнення стягнутих відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2014 року аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., та на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 700 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89, 141, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2014 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення виготовлене 26 березня 2019 року.

Суддя А.П.Сидоренко