Справа № 138/1075/19
Провадження № 22-ц/801/2090/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лисенко Т. Ю.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 рокуСправа № 138/1075/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Шемети Т. М.,
з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області у складі судді Лисенко Т. Ю. від 01 серпня 2019 року (повний текст рішення складено 05 серпня 2019 року),

встановив:

10 квітня 2019 ОСОБА_1 звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з цим позовом, за яким просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею 23 років, але не пізніше ніж до закінчення навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 , яка після досягнення повноліття продовжує навчання є студенткою ІІ курсу Могилів-Подільського технолого-економічного коледжу Вінницького національного аграрного університету І рівня акредитації за спеціальністю «Харчові технології». Навчання відбувається на контрактній основі. ОСОБА_3 у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги на його оплату, придбання продуктів харчування, одягу, підручників тощо.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року і до закінчення навчання 01 лютого 2021 року або до досягнення нею двадцяти трьох років. Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки повнолітня дочка сторін продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має простійну роботу і спроможний надавати їй матеріальне утримання у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), що підтверджується, зокрема довідкою фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 про відсутність заборгованості за аліментами, які стягувались на дочку ОСОБА_4 в розмірі ј частини заробітку до досягнення нею повноліття. Крім того, суд послався на те, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що дочка переведена з контрактної на державну форму навчання не підтверджені доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір стягуваних аліментів із ј частини усіх його видів заробітку (доходу) на 1/6 частину.
Апеляційна скарга мотивована тим, що при визначенні розміру аліментів суд взяв до уваги подану позивачкою довідку Могилів-Подільського технолого-економічного коледжу Вінницького національного аграрного університету від 22 січня 2019 року про навчання ОСОБА_3 за контрактною формою навчання, яка на час подання позовної заяви не відповідала дійсності, оскільки з 01 лютого 2019 року вона переведена на державну форму навчання, як дочка учасника бойових дій, і навпаки не взяв до уваги те, що у зв`язку із незабезпеченням житлом за місцем служби ОСОБА_2 вимушений винаймати жиле приміщення, на що щомісячно витрачає 2500 грн 00 к.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.
Частини перша та друга статті 367 ЦПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, суд розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цим вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повністю з огляду на таке.

Встановлено, що з 27 червня 2000 року по 24 липня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12 січня 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувались аліменти на дочку ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням того ж суду від 19 березня 2012 року розмір аліментів зменшено до ј частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 (ці обставини встановлені рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня 2012 року, яке набрало законної сили, атому не підлягають доказуванню в силу приписів частини четвертої статті 82 ЦПК України).

Цим же рішенням встановлено, що за рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 лютого 2011 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а. с. 7).

Згідно з довідкою Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області видно, що ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_3 проживають разом в АДРЕСА_1 (а. с. 9).

Відповідно до довідки Могилів-Подільського технолого-економічного коледжу Вінницького національного аграрного університету І рівня акредитації ОСОБА_3 є студенткою ІІ курсу цього коледжу за спеціальністю «Харчові технології». Навчання відбувається на контрактній основі (а. с. 10).
Згідно з частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як роз`яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Оскільки ОСОБА_3 після досягнення повноліття у зв`язку уз навчанням продовжує потребувати матеріальної допомоги, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача.
Разом з тим, погодитись із висновком суду щодо визначення розміру аліментів, зокрема про те, що спроможність ОСОБА_2 надавати утримання ОСОБА_3 у визначеному позивачкою розмірі підтверджується відсутністю заборгованості по сплаті аліментів у такому розмірі на дочку до досягнення нею повноліття, а також потреби у коштах на оплату навчання через не надання доказів переведення ОСОБА_3 на державну форму навчання, не можна з огляду на таке.
За змістом статтей 2, 44 ЦПК України добросовісність здійснення процесуальних прав є однією із основних засад цивільного судочинства, спрямованих на забезпечення виконання його завдання, яким повинні керуватись суд та учасники судового процесу.
Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою до суду та інтересів інших учасників судового процесу.
ОСОБА_1 звертаючись із позовом у квітні 2019 року, стверджувала, що дочка перебуває на повному її утриманні, на підтвердження розміру витрат на таке утримання подала, зокрема довідку Могилів-Подільського технолого-економічного коледжу Вінницького національного аграрного університету І рівня акредитації від 22 січня 2019 року про те, що ОСОБА_3 навчається на контрактній основі, хоча на час подання позовної заяви їй було достовірно відомо про переведення ОСОБА_3 на навчання за державним замовленням, причому саме у зв`язку з тим, що її батько ОСОБА_2 є учасником бойових дій. Отже, приховування факту переведення дочки на навчання за державним замовленням не відповідає критерію чесності, а тому така поведінка позивачки не може вважатись доброчесною.
Крім того, набуття особою повноліття очевидно є обставиною, яка пливає на її можливість забезпечувати власні потреби, а отже і розмір аліментів, що сплачуються на таку особу, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що оскільки відповідач сплачував аліменти на дочку ОСОБА_3 до набуття нею повноліття в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) і не мав заборгованості, то в такому ж розмірі аліменти повинні стягуватись і на повнолітню дочку, яка продовжує навчатись. Суд першої інстанції не звернув уваги, що ОСОБА_3 навчається за заочною формою навчання, відтак має реальну можливість працевлаштуватись та самостійно отримувати дохід. Взагалі не надав оцінки договору найму частини житлової квартири від 12 жовтня 2018 року, згідно з яким на сплату найманого жилого приміщення ОСОБА_2 щомісяця несе витрати в розмірі 2500 грн 00 к., що істотно впливає на його майновий стан.
За таких обставин, виходячи із засад розумності і справедливості, а також рівності обов`язку батьків щодо утримання дочки, сина, які продовжують навчатись, апеляційний суд приходить до висновку, що достатнім розміром аліментів, який забезпечить баланс інтересів сторін, належне матеріальне утримання ОСОБА_3 на період її навчання, а також розумно спонукатиме її до працевлаштування та самостійного забезпечення своїх матеріальних потреб, буде 1/6 частина усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що визначення мінімального розміру аліментів відповідно до частини другої статті 182 СК України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не може застосовуватись при призначенні аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись.
Так, згідно з частиною першою статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Стаття перша Закону України «Про мінімальний прожитковий мінімум» визначає, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:
-дітей віком до 6 років;
-дітей віком від 6 до 18 років;
-працездатних осіб;
-осіб, які втратили працездатність.
Системний аналіз цих норм свідчить про те, що встановлена частиною другою статті 182 СК України мінімальна межа розміру аліментів може бути застосована лише до аліментів, що стягуються на дитину, тобто особу, яка не досягла повноліття.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 серпня 2019 року змінити.

Визначити аліменти, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчатись, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), замість ј частини заробітку (доходу).

Виключити із резолютивної частини рішення вказівку про мінімальний розмір аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Суму судового збору, сплаченого ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 к. компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст постанови складено 24 жовтня 2019 року)

Суддя-доповідач підпис О. С. Панасюк
Судді: підпис О. В. Ковальчук підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом ОСОБА_6 ОСОБА_7