Справа №751/4210/15-ц
Провадження №2/751/75/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

за участі секретаря Безкоровайної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу № 751/4210/15-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5, від імені якого діє його законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсними обміну та договору дарування,

у відсутності учасників розгляду,

1. Стислий виклад позиції позивача і заперечень відповідача.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись з уточненим позовом до ОСОБА_3, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, законним представником якого є ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним обміну житловими приміщеннями, що проведений на підставі пп.1.2 п.1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16.07.2012 року трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м по вул.Грушевського, 10 в смт Сосниці Чернігівської області, 1/2 частини приватного будинку по вул.Грушевського,10 в смт Сосниці Чернігівської області на двокімнатну квартиру № 10, житловою площею 26,6 кв.м по вул..Доценка, 4-А в м.Чернігові; двокімнатної квартири АДРЕСА_2 на трикімнатну квартиру № 16 житловою площею 40,7 кв.м по вул.Елеваторній 8-А в м.Чернігові; визнання недійсним договору дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08.08.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (т.1 а.с.120-124). Заявлені вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі ордеру № 742 від 18.11.1988 року вселились в квартиру АДРЕСА_3, проживають в ній до цього часу, не приватизували її. Вказують, що з ними проживали ще два сини, один з яких переїхав на інше місце проживання, а другий помер 26.01.2013 року. Зазначають, що син ОСОБА_8 в 2009 році захворів на туберкульоз, в 2011 році у нього віднялися ноги, отримав першу групу інвалідності і задля його лікування необхідні були великі гроші, яких не мають, оскільки обидва є пенсіонерами. В зв»язку з зазначеним, вирішили приватизувати квартиру, продати її, купити однокімнатну, а решту коштів витратити на лікування сина, але оскільки мали самовільно прибудований балкон, приватизувати квартиру не змогли і звернулись до агенції нерухомості, які взялися допомогти організувати декілька обмінів. Посилаються, що тяжкі обставини (хвороба сина та необхідність знайти кошти на його лікування) змусили погодитись на обмін на вкрай невигідних умовах: підписували разом із хворим сином документи. Вважають, що їх обманули, оскільки ОСОБА_3 ймовірно є родичкою працівників агенції нерухомості, ОСОБА_2 було зареєстровано за адресою проживання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1, а 26.01.2013 року син ОСОБА_8 помер. Вказують, що ОСОБА_10, яка була зареєстрована з 03.10.2012 року по 15.05.2013 року (виписана в звязку зі смертю) в займаній ними квартирі АДРЕСА_3 жодного дня в ній не проживала. Посилаються на ст.ст.84-89 ЖК України, ч.1 ст.203, ст.ст.215, 230, 233, ч.1 ст.717 ЦК України, Правила обміну жилих приміщень в Українській РСР, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР № 31 від 31.01.1986 року.

Відповідач ОСОБА_3 подала пояснення по суті справи (т. 2 а.с.109-111) в яких просить відмовити в задоволенні позову, оскільки за договором дарування не отримувала та не мала отримати від обдарованої будь-яких матеріальних або нематеріальних благ, передала майно ОСОБА_2 безоплатно, договір дарування не встановлює будь-якого обов»язку обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію, жодних прав ОСОБА_2 не порушує.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року (т.1 а.с.174-177) визнано недійсним обмін житловими приміщеннями, що проведений на підставі п.п.1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року: трикімнатної квартири АДРЕСА_4 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., по вул. Грушевського, 10 в смт. Сосниця Чернігівської області; 1/2 частини приватного будинку по вул. Грушевського, 10 в смт. Сосниця Чернігівської області на двокімнатну квартиру № 10, житловою площею 26,6 кв.м., по вул. Доценка, 4-А в м. Чернігові; двокімнатної квартири АДРЕСА_5 на трикімнатну квартиру № 16, житловою площею 40,7 кв.м., по вул. Елеваторній 8-А в м. Чернігові. Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року залишено без змін (т.1 а.с.303-306).

Постановою Верховного Суду від 31.10.2018 року (т.2 а.с.51-58) рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5 від імені якого діє його законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання недійсним обміну залишено без змін. Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5 від імені якого діє його законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним договору дарування скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13.12.2018 року провадження у даній справі в частині визнання недійсним договору дарування було відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.т.2 а.с.71-72).

Від відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про передачу справи до Сосницького районного суду Чернігівської області (т.2 а.с.112-113).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.02.2019 року (т.2 а.с.138-139) в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про передачу справи до Сосницького районного суду Чернігівської області відмовлено, підготовче провадження у даній справі закрито (а.с.56).

Відповідачі відзив на позовну заяву не подали, відповідач ОСОБА_3 подала пояснення по суті справи (т. 2 а.с.109-111).

В судове засідання учасники не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки учасники в судове засідання не з»явились, його фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

3. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права застосовані судом та мотиви їх застосування.

08.08.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір дарування, за умовами якого ОСОБА_3 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності ідеальну 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за № 10 по вулиці Грушевського в смт Сосниця Сосницького району Чернігівської області (т.1 а.с.14-15).

Відповідно до ч.1 ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно до ст.77 ЦПК України належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України).

Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16.07.2012 року було дозволено обмін житловими приміщеннями з видачею обмінних ордерів ОСОБА_1, сім»я з трьох осіб (він, дружина, син), який міняє трикімнатну квартиру АДРЕСА_6 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м, по вулиці Грушевського, 10 в смт.Сосниці, Чернігівської області; правовстановлюючі документи за взаємною згодою оформити на дружину ОСОБА_2; обмінні ордери видати після подання нотаріально завіреного договору відчуження на ? частину приватного будинку по вулиці Грушевського в смт. Сосниці, Чернігівської області (т.1 а.с.13).

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року (т.1 а.с.174-177) визнано недійсним обмін житловими приміщеннями, що проведений на підставі п.п. 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року: трикімнатної квартири АДРЕСА_4 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., по вул. Грушевського, 10 в смт. Сосниця Чернігівської області; 1/2 частини приватного будинку по вул. Грушевського, 10 в смт. Сосниця Чернігівської області на двокімнатну квартиру № 10, житловою площею 26,6 кв.м., по вул. Доценка, 4-А в м. Чернігові; двокімнатної квартири АДРЕСА_5 на трикімнатну квартиру № 16, житловою площею 40,7 кв.м., по вул. Елеваторній 8-А в м. Чернігові. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року залишено без змін (т.1 а.с.303-306). Постановою Верховного Суду від 31.10.2018 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29.03.2017 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним обміну залишено без змін (т.2 а.с.51-58).

При визначенні характеру спірних правовідносин та норм матеріального права, що підлягають застосуванню суд виходить з такого:

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону правочину в оману щодо обставин, які мають істотне значення (природи правочину, прав та обов»язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням).

Статтею 233 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

З огляду на те, що за договором дарування обдарований безвідплатно набуває у власність майно і цим правочином не встановлюється обов'язок обдарованого вчинити або не вчиняти на користь дарувальника або іншої особи будь-яку дію, а також те, що безоплатне набуття права власності на майно не може бути здійснене під впливом тяжкої обставини чи на вкрай невигідних умовах або шляхом введення обдаровуваного в оману - правом на зверненням з позовом про визнання договору дарування недійсним на підставі статей 230, 233 ЦК України наділений лише дарувальник. Оскільки вимоги про визнання договору дарування недійсним на підставі статтей 230, 233 ЦК України - який вчинено під впливом обману або особою під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах предявлено, зокрема, обдарованою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_1, то вони в цій частині задоволенню не підлягають.

Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину, удаваний правочин завжди є нікчемним і сам по собі жодних юридичних наслідків не породжує.

Договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з метою виконання рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16.07.2012 року про обмін житловими приміщеннями, тобто за своєю правовою договір дарування не спрямований на безоплатну передачу майна, а отже є удаваним. Удаваний правочин завжди є нікчемним і сам по собі жодних юридичних наслідків не породжує.

Оскільки договір дарування від 08.08.2012 року було вчинено з метою приховати інший правочин - обмін, то суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено договір обміну. Якщо правочин, який сторони насправді вчинили, суперечить законодавству, суд виносить рішення про визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочинів такого типу. Правочин, які сторони насправді вчинили обмін житловими приміщеннями, рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06.08.2015 року визнано недійсним.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з правовими нормами, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог і необхідність відмови в їх задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352 ЦПК України, ст.ст.16, 203, 215, 230, 233, 235, 717 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5, від імені якого діє його законний представник ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсними обміну та договору дарування в частині визнання недійсним договору дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 - відмовити.

Учасник справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права свободи, інтереси та (або) обов»язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до або через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 21.03.2019 року.

Головуючий - суддя Л. Б. Філатова