Провадження № 2-з/520/323/19
УХВАЛА

про відмову у витребуванні доказів

22.03.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який надалі уточнив, до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 19 жовтня 2012 року в розмірі 130тис. доларів США, інфляційних втрат у розмірі 98 800 доларів США, та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 8141,92 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день ухвалення рішення.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 жовтня 2012 року між ним, як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т. А., за умовами якого він передав позичальнику 1 040 000 грн, що у грошовому еквіваленті зобов`язання за домовленістю сторін складало суму, рівну 130 тис. доларів США, а позичальник зобов`язався повернути йому таку ж суму грошових коштів до 19 жовтня 2013 року в іноземній валюті. Відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором, борг не повернув. Враховуючи наведене, просив задовольнити позовні вимоги.

Заочним рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 19 жовтня 2012 року в сумі 130 тис. доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 3 037 881,47 грн, та три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 20 жовтня 2013 року по 20 листопада 2015 року в розмірі 8 141,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 190 262,98 грн., що у загальному розмірі становить 3 228 144, 45 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 654 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції у розмірі 98 800 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2016 року в задоволені заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2015 року було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням, представник ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку та просив рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у позові відмовити.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 задоволено частково. Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 19 жовтня 2012 року у сумі 130 тис. доларів США, що складає на момент розгляду справи в еквіваленті до гривні 3 037 881 грн та три відсотки річних за користування грошовими коштами за період з 20 жовтня 2013 року по 20 листопада 2015 року в розмірі 8 141,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 грудня 2015 року еквівалентно 190 262,98 грн., що у загальному розмірі становить 3 228 144,45 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення індексу інфляції у розмірі 98 800 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення у справі відмовлено.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Оденської області від 07 липня 2016 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Оденської області від 07 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді від 26.07.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 . оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати ухвалу судді від 26.07.2018 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 24.09.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7. було повернуто без розгляду.

Матеріали справи повернуті до суду 17.10.2018 року.

Ухвалою судді від 18.10.2018 року справу було прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

Однак, 13 листопада 2018 року представник ОСОБА_5 . - ОСОБА_7., не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, знову оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 05.12.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7. було повернуто без розгляду.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2018 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 11.02.2019 року, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 , вказуючи на те, що майбутнє рішення суду може вплинути на її права.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, від його представника ОСОБА_7 до суду надійшло клопотання, в якому він просить зупинити розгляд справи до розгляду касаційної скарги на ухвалу суду, що перешкоджає подальшому розгляду Верховним Судом.

Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 було задоволено, залучено ОСОБА_4 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до участі у справі. У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження по справі - відмовлено.

01 березня 2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7, в якому він просить: витребувати у позивача ОСОБА_3 інформацію та документи, на підставі яких ним набуто у власність нерухоме майно за іпотечними договорами від 19.10.2012 року, зареєстрованими в реєстрі за №2268 2266. Витребувати у позивача ОСОБА_3 інформацію та документи, на підставі яких ним набуто у власність рухоме майно (автомобіль) за договором застави від 19.10.2012 року, зареєстрованими в реєстрі за №2264. Витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Перушенко Тетяни Анатоліївни інформацію про видані ОСОБА_4 довіреності на ім`я ОСОБА_3 чи ОСОБА_3. зокрема, щодо права володіння та розпорядження автомобілем марки «LEXUS», зазначеним у договорі застави від 19.10.2012 року. Витребувати у державного реєстратора Ладижинської міської ради Бондарчука В.1. копії документів з реєстраційних справ, за якими ОСОБА_3 було переоформлено право власності на об`єкти нерухомого майна, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Вказане клопотання представник відповідача просив розглянути в його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у задоволенні даного клопотання просив відмовити, вказуючи на безпідставність заявлених вимог. б

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як визначено у ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. При цьому, необхідним є обґрунтування, які саме обставини можуть бути підтверджені витребуваними доказами, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не надано доказів щодо неможливості самостійно одержати запитувані документи.

Крім того, аналізуючи предмет та підстави позову, характер спірних правовідносин, беручи до уваги долкументи, надані представником позивача у судовому засіданні, суд вважає, що докази, які просить витребувати відповідач, не можуть містити будь-яких даних на підтвердження фактичних обставини, що стосуються предмета доказування, відтак правового значення для вирішення спору по суті не мають.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяна Анатоліївна, ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.