Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/533/19
Провадження №: 2-о/332/22/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А.,за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу №332/533/19 (провадження №2-о/332/22/19) за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:Запорізька міська радапро встановлення факту родинних відносин, -
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначено, що 11 січня 2019 року померла рідна сестра заявника ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 2-Б.кв. 59. Заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2, але, звернувшись до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність свідоцтва про її народження та через розбіжності у написанні по батькові сестри «Спиридонівна», в той час як у неї по батькові зазначено «Свиридівна». Просить суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2, а саме, що вони є рідними сестрами.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, та встановити факт родинних відносин між нею та її померлою рідною сестрою ОСОБА_2, оскільки її по батькові в паспорті громадянина України зазначено як «Свиридівна», а по батькові її сестри в паспорті громадянина України зазначено як «Спиридонівна». Про вказані розбіжності вони були обидві обізнані все життя, але не надавали значення цьому, оскільки вважали, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 це одне і те ж ім*я. Разом з тим, заявник зазначила, що сама вона народилася у Воронезькій області в Росії, а її сестра ОСОБА_2 у Донецькій області, куди родина ОСОБА_2 переїхала згодом. Під час війни сім*я проживала в Новомиколаївському районі с. Богданівка, де його згодом у 1952 році було поховано їх батька, мати померла у 1961 році. З села вона переїхали до м. Запоріжжя у молодому віці. Її сестра ОСОБА_2 не мала ані чоловіка, ані дітей, проживала спочатку з матір»ю, а потім сама. Десь з 1965-1966 року сестра працювала на ВАТ «Запоріжсталь». За життя сестри, вони завжди підтримували родинні відносини, спілкувалися як сестри, підтримували одна одну, та сестра завжди їй допомагала. Ніколи не виникало сумнівів, що вони є рідними сестрами, у дитинстві росли разом в одній сім»ї, мали спільних батьків.
Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради в судове засідання, про дату, час і місце якого були повідомлені своєчасно та в установленому законом порядку, не з*явився. Суду надана заява представника ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, відповідно до змісту якої заінтересована особа згодна з будь-яким рішенням у даній цивільній справі, та просить розглянути справу у її відсутності(а.с.31,32).
Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до паспорту громадянина України СВ527745, заявник ОСОБА_1 народилася 07 жовтня 1938 року у селі Нижня Луговатка Верхнєхавського району Воронезької області(а.с.4).
З інформації, наданої Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вбачається, що 11.04.1952 року виконавчим комітетом Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області зареєстровано актовий запис про смерть №03 громадянина України ОСОБА_4, який помер 08 квітня 1952 року(а.с.23).
З відповіді на запит суду сільського голови Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області вих..№02-2-19/96 від 11.03.2019 року вбачається, що в Погосподарській книзі села Богданівка Новомиколаївського району Запорізької області за 1950-1952 роки у графі «склад семьи»(мовою оригіналу) значаться: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 08.04.1952 року; ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2; Райка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4(а.с.27).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС №442563 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка міста Сніжнянськ Донецької області, померла 11 січня 2019 року у м. Запоріжжі(а.с.7). Після її смерті залишилися спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала останній на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом №612 про право власності на житло від 11.05.1993 року(а.с. 33).
Заявник ОСОБА_1 після смерті своєї сестри звернуласядо нотаріальної конториз питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 11.01.2019 року її сестри ОСОБА_2, але отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв*язку з тим, що не надано доказів родинного зв»язку між нею та померлою 11.01.2019 року ОСОБА_2.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що заявниця ОСОБА_1 є його рідною бабусею, та матір*ю його батька. Друга бабуся, яку він також знає як бабуся ОСОБА_2 була її рідною сестрою, всі вони проводили багато часу разом, підтримували добрі родинні відносини, святкували разом свята. Він з дитинства знав, що у нього дві бабусі Рая та ОСОБА_2, які є рідними сестрами. Він їздив до їхнього рідного села разом із ними, та вони розповідали історію їх сім*ї, відвідували могили батьків. Його батько називав бабусю ОСОБА_2 тіткою, отже, ніяких сумнівів щодо родинного зв*язку між бабусями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніколи не виникало. В будинку, де жила бабуся ОСОБА_2, її всі сусіди називали ОСОБА_7, але в паспорті вона записана як ОСОБА_9, але раніше цьому ніхто не приділяв уваги.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що його рідна бабуся ОСОБА_1. це мати його батька, а бабуся ОСОБА_2. це її рідна сестра, та рідна тітка його батька. Він з дитинства знав обох бабусь, як рідних сестер. Його батько називав ОСОБА_2 тіткою, але для нього особисто вона була його бабусею, до якої він постійно їздив у гості. Обидві бабусі багато розповідали про свою сім*ю, мають багато сімейних фото. Родина часто збиралася на свята, допомагали один одному. Оскільки бабуся ОСОБА_2 проживала сама та не мала ані чоловіка, ані дітей, його старший брат ОСОБА_8 особисто займався похованням бабусі.Тож, у нього ніколи не виникало сумнівів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є між собою родичами, а саме рідними сестрами.
Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що при написані по батькові сестер ОСОБА_2 були припущені помилки. Так, по батькові спадкодавця, яка єрідною сестрою заявниці, в усіх документах зазначено як ОСОБА_2, а в паспорті громадянина України заявниці(спадкоємця) по батькові зазначено як ОСОБА_1. Отже, існування розбіжностей в написанні по батькові спадкодавця та спадкоємця, не дають можливості документально підтвердити родинні відносини між цими особами. Але, в судовому засіданні заявником були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які в повній мірі підтверджують факт родинних відносин між нею та її померлою сестрою ОСОБА_2, а саме той факт, що померла ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_1. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому своє право на оформлення спадщини.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст.258,259, п.5 ч.2 ст.293; ч.3 ст. 294; п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_7, яка є зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_2, 23грудня ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла11січня2019 року, а саме, що вони є між собою рідними сестрами.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 26.03.2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.