Справа № 462/6071/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/229/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Львів

Справа № 462/6071/14-ц

Провадження № 22-ц/811/229/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю представників Горбунова О.О., ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Горбунова О.О. в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року у складі судді Бориславського Ю.Л.

у справі

за заявою Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою заяву Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 462/6071/14-ц - задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №462/6071/14-ц виданого 07.05.2015р. Залізничним районним судом м. Львова про стягнення солідарно із ОСОБА_4 /ІН НОМЕР_1/ та Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЛЕММА» // на користь Публічного акціонерного товариства «БМ БАНК» // заборгованість за договором переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року, який укладено 31.05.2013 року в розмірі 12119783 /дванадцять мільйонів сто дев'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три/ гривні 11 копійок та по 1827 /одній тисячі вісімсот двадцять сім/ гривень сплаченого судового збору, замість стягувача Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» на Акціонерне товариство «ВТБ Банк» /місцезнаходження: 01024, м. Київ, бульвар Т.Шевченка/ вул. Пушкінська, буд.8/26, Ідентифікаційний код: 14359319/, як на правонаступника з правом грошової вимоги.

Ухвалу суду оскаржив адвокат Горбунов О.О. в інтересах ОСОБА_4 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу суду такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказує, що судом розглянуто заяву без належного повідомлення сторони виконавчого провадження ПАТ «СК «ЛЕММА», окрім того ОСОБА_4 та його адвокат Горбунов О.О. надсилали клопотання про відкладення судового засідання з метою надання можливості укладення з ОСОБА_4 договору про надання правової допомоги.

Суд замінив сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" на Акціонерне товариство "ВТБ Банк" (ідентифікаційний код 14359319). хоча згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 725805 (т. II. а. с. 8) повна назва юридичної особи з таким ідентифікаційним кодом - Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК".

Ні Договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами (т. 2. а. с. 4). ні Акт приймання-передачі прав вимоги (т. 2 .а. с. 7) не передбачають переходу прав та обов'язків щодо ОСОБА_4, про таку особу в названих документах не йдеться.

Таким чином, доказів передачі прав та обов'язків сторони виконавчого провадження № 47658748. а також доказів зміни зобов'язань (сторони у зобов'язаннях) щодо ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Зазначає, що на момент звернення AT "ВТБ Банк" до суду із заявою про зміну сторони виконавчого провадження більша частина суми, що підлягає стягненню у цьому виконавчому провадженні, сплачена.

Окрім того, вказує, що заява про заміну сторони виконавчого провадження розглянута судом без участі первісного кредитора АТ «БМ Банк», який начебто відступив право вимоги згідно договору від 06.09.2018 року, проте відомості щодо АТ «БМ Банк» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань не містяться. З реєстру вбачається, що юридична особа ТзОВ «БМ Банк» припинена 20 серпня 2018 року.

Вважає, що договір відступлення права вимоги стороною якого є АТ «БМ Банк» укладений юридичною особою, не зареєстрованою відповідно до ст.. 89 ЦК України є нікчемним.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Горбунова О.О., ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.01.2015 року задоволено позов ПАТ «БМ Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ПАТ «СК «ЛЕММА» на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за договором переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року в розмірі 12119783 грн 11 коп., а також по 1827 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 462/6071/14-ц, який перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України /ВП №47658748/.

25.05.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

06.09.2018 року між АТ «БМ Банк» та АТ «ВТБ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами №06092018, відповідно до якого АТ «БМ Банк» відступив на користь АТ «ВТБ Банк» право вимоги за договором переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року, який укладено 31.05.2013 року, між АТ «БМ Банк» та ПАТ «СК «ЛЕММА» та договорами забезпечення до нього.

Згідно положень ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Для вирішення питання щодо заміни вибулої сторони у зобов'язанні необхідна наявність процесуального правонаступництва.

Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, як завершальної стадії судового провадження, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні суд першої інстанції врахувавши за договором про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами № 06092018, укладеного 06 вересня 2018 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «БМ Банк» та акта приймання-передачі прав вимоги до вказаного договору, право вимоги за договором переведення боргу за договором №2010-2/DC невідновлювальної кредитної лінії від 13.01.2010 року перейшло до АТ «ВТБ Банк» прийшов до висновку що заява є підставною та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії цивільного процесу.

У зв'язку зі заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до укладеного між АТ «БМ Банк» та АТ «ВТБ Банк» договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань, вимога до ПАТ «СК «ЛЕММА» відступлена за плату(п.1.1.5.Договору).

Пунктом 3.1.3. Договору визначено, що право вимоги переходить до нового кредитора на підставі цього Договору з моменту зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора вказаний в п. 12 цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості.

Пунктом 4.1. Договору зазначено, що ціна договору складає 15 682 297 грн 42 коп.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно зі статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

За правилом статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов'язку виконати зобов'язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов'язання на рахунок первинного кредитора.

Пунктом 3.1.7. передбачено обов`язок первісного кредитора повідомити боржників про відступлення права грошової вимоги.

В матеріалах справи немає доказів на виконання умов договору АТ «ВТБ Банк», а саме: не надано підтвердження перерахування коштів за договором, отримання боржником повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, не надано реєстру боржників.

Окрім того, в прохальній частині заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні АТ «ВТБ Банк» просило замінити сторону у виконавчому проваджені по виконанню виконавчого листа №462/6071/14-ц виданого 07.05.2015 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості у розмірі 12 119 783,11 грн. та 1827 грн судового збору проте, в договорі про відступлення права вимоги грошових зобов`язань, боржником зазначено не ОСОБА_4 а ПАТ «СК «ЛЕММА», а в акті приймання- передачі грошових зобов`язань зазначено що новий кредитор прийняв права вимоги за кредитним договором №2010-2/DC укладеним між первісним кредитором та ПАТ «СК «ЛЕММА».

На час розгляду заяви у суді першої інстанції не надано підтвердження перерахування коштів за договором, отримання боржником повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, не надано реєстру боржників.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при задоволенні заяви не враховано норми матеріального права, тому доводи апеляційної скарги є підставними та підлягають задоволенню.

Заявником не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження того, що АТ «ВТБ Банк» відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги за кредитним договором. Оскільки тягар доведення цих обставин покладається на заінтересовану особу, яка саме й звернулась із згаданими вимогами до суду.

До таких висновків прийшов Верховний Суд у постановах від 02.07.2018 року у справі №335/35/18, від 01.02.2018 р. у справі №2-127/11, від 18.12.2018 р. у справі №749/414/17.

Апеляційний суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому, ухвала Залізничного районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року підлягає скасуванню а апеляційна скарга до задоволення.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції та однією із підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Горбунова О.О. в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 12 грудня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 462/6071/14-ц - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 20.03.2019 року.

Головуючий

Судді