печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Підпалого В.В.,

при секретарях - Маленівській К.М., Дахно С.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ», ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» (надалі - Відповідач-1), ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-2) про стягнення коштів, в якому просив стягнути з Відповідача-1 на його користь страхове відшкодування за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0556540 у сумі 35 321, 71 грн.; стягнути з Відповідача-2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 22 128, 55 грн.; витрати на розбірку та дефектування автомобіля у розмірі 1 944, 00 грн. та судові витрати. В подальшому позивачем було зменшено розмір первинно поданих позовних вимог до 223 151, 44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 грудня 2017 року на автодорозі сполученням Київ-Одеса 46 км. +50 м., відбулась ДТП за участю автомобілю «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_1 під керуванням Відповідача-2 та автомобілю «Chevrolet Lacetti» д/н НОМЕР_2 , що належить на праві власності Позивачу. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/88/18 від 23 січня 2018 року, Відповідача-2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, у встановленому законом порядку звернувся до Відповідача-1, де станом на момент вчинення ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/556540, з вимогою виплатити страхове відшкодування, надавши повний пакет документів, необхідний для прийняття рішення та виплати такого.

З метою визначення розміру матеріального збитку, Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт» та уклав договір № 02/01-18 про проведення експертної оцінки від 09.01.2018 року. Відповідно до Звіту № 02/01-18 складеного ТОВ «Клевер Експерт» на замовлення Позивача, вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу становить 121 128,55 грн.

За результатом розгляду наданих Позивачем до ТДВ СК «Альфа-Гарант» документів, Відповідач-1, без узгодження ним розміру страхового відшкодування з Позивачем, перерахував страхове відшкодування у розмірі - 63 678,29 гривень 01.03.2018 року, що підтверджується деталями транзакції по картковому рахунку Позивача.

За таких обставин, Позивач вважає, ним вчинено всі необхідні дії, визначені законом та такий розмір сплаченого страхового відшкодування є недостатнім, тому, звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав та відшкодування коштів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с. 40-41).

30.07.2018 року представником відповідача направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення позовної заяви (а.с. 46-49).

12.11.2018 року від Позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 94-99).

28.02.2019 року на адресу суду надійшла заява від Позивача в якій заявив відмову від позовних вимог та просив закрити провадження по справі в частині стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0556540 у сумі 35 321, 71 грн. (а.с. 127-130).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2019 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог, а саме в частині стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування за Договором (Полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0556540 у сумі 35 321, 71 грн.

09.11.2019 року в засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином, Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

09.11.2019 року Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась судом належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання Відповідач не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Відзив на позов до суду не надавала.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 26.12.2017 року о 13 год. 30 хв. на автодорозі сполученням Київ-Одеса 46 км. +50 м. з вини ОСОБА_1 , що встановлено Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/88/18 від 23 січня 2018 р. та цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/556540 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., франшиза 1 000,00 грн., сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби учасників пригоди, зокрема, автомобіль позивача «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана постанова Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/88/18 від 23 січня 2018 року набрала законної сили в установленому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_1 і на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

22.01.2018 року Позивач звернувся до ТДВ "СК "Альфа-Гарант" з повідомленням про дорожньо-транспортну та із заявою про виплату страхового відшкодування.

01.03.2018 року ТДВ "СК "Альфа-Гарант" без узгодження з Позивачем розміру страхового відшкодування перерахував страхове відшкодування у розмірі 63 678,29 гривень. З даною сумою страхового відшкодування Позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся з позовною заявою.

Разом з тим, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2019 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог до ТДВ "СК "Альфа-Гарант", оскільки Позивачем було подано заяву про відмову від частини позовних вимог, у зв`язку з тим, що між Позивачем та ТДВ "СК "Альфа-Гарант" мирним шляхом було вирішено спір, та останнім було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 35 321,71 грн.

Таким чином, ТДВ "СК "Альфа-Гарант" виконало свої зобов`язання за укладеним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0556540 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який в судове засідання не з`явився та не скористався своїм процесуальним правом подати відзив (заперечення) на позовну заяву та докази на спростування заявлених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що вину Відповідача-2 у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді встановлено постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2018 р. та враховуючи, що суми страхового відшкодування, виплаченого ТДВ "СК "Альфа-Гарант" на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем, суд приходить до висновку, що таку суму матеріальних збитків необхідно стягнути з Відповідача-2.

У даному випадку Позивачем, як потерпілою особою, пред`явлено вимогу до Відповідача-2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 22 128,55 грн., як винуватця ДТП непогашеної частини повної вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження транспортного Chevrolet Lacetti» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , розмір якого встановлено Звітом № 02/01-18 від 09.01.2018 року складеного ТОВ «Клевер Експерт» ().

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача до Відповідача-2 та стягнення відшкодування матеріального збитку в сумі 22 128,55 грн., що становить розмір матеріальної шкоди, що перевищує ліміт відповідальності Страховика відповідно до наданого Звіту № 02/01-18 про визначення вартості матеріального збитку складеного ТОВ «Клевер Експерт».

Що стосується позовної вимоги про стягнення з Відповідача-2 на користь Позивача витрат на розбірку та дефектування автомобіля у розмірі 1 944, 00 грн., то слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення витрат на розбірку та дефектування автомобіля в розмірі 1 944, 00 грн., оскільки Позивачем не доведено, що такі витрати були необхідними та були понесені ним у зв`язку із розглядом даної судової справи.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відповідно до ст. 133 та ст. 141 ЦПК України з Відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 221,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 22, 386, 1166, 1188, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст.3, 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.13, 76-82, 89, 133, 141, 354 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 22 128,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 221,28 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Підпалий

Позивач - ОСОБА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_4

адреса: АДРЕСА_1

Відповідач-1 - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

Код

адреса: 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26

Відповідач-2 - ОСОБА_1

РНОКПП НОМЕР_5

адреса: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3