Справа № 0907/2-7050/2011
Провадження № 22-ц/4808/595/19
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.Є.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

28 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Максюта І.О., ознайомившись із апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Островським Л.Є. 13 лютого 2012 року, по справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2012 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

На вказане рішення представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Однак, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі представник апелянта посилається на ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, повязаними з порушенням їх прав. Вважає, що у справах про надання фізичним особам споживчого кредиту судовий збір за подання до суду апеляційної скарги не сплачується.

Стаття 356 ЦПК України містить вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 356 ЦПК України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому у статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки зазначена пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову.

Спеціальним законом передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав (частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Порушені права можуть захищатися як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів», стаття 1 ЦПК України 2004 року, стаття 2 ЦПК України).

Зазначена правова позиція викладена у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 14-57цс18.

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Позов кредитора до споживача про стягнення заборгованості не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов'язаний з допущеними споживачем порушеннями умов Кредитного договору. Тому при оскарженні рішення суду, яким вирішено такий позов, споживач зобов'язаний оплатити скаргу судовим збором в установлених законом порядку і розмірі.

Таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 січня 2019 року (справа № 372/1826/15-ц).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції за позовом банку до споживача, то зобов'язаний оплатити скаргу судовим збором в установлених законом порядку і розмірі.

Наведені обставини є перешкодою для відкриття апеляційного провадження у даній справі.

При таких обставинах апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для виправлення недоліків подання доказу про сплату судового збору.

Відповідно до п.1.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (що діє в новій редакції) від 08.07.2011 року, розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, судовий збір у сумі 1026 (одна тисяча двадцять шість) гривень необхідно сплатити за такими реквізитами:

Отримувач УК у м. Івано-Франківську;

ЄДРПОУ отримувача 37952250;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача 0009;

код класифікації доходів бюджету 22030101.

Судовий збір (Державна судова адміністрація України); наявність відомчої ознаки: «80», Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Оригінал квитанції про оплату судового збору слід направити до Івано-Франківського апеляційного суду.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У разі, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду в апеляційній інстанції без усунення вказаних недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2012 року залишити без руху, надати апелянту термін протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

У разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Максюта