РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/16599/18

пр. № 2/759/2214/19

07 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Слепець Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її рідного дядька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.03.2018 р. позивач отримала у Дванадцятій КДНК м. Києва постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Спадщина, на яку претендує ОСОБА_1 - 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3, що належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 21.02.1986 року. Фактично позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини 19.03.2018 року. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає в цьому будинку, в якому також проживав померлий ОСОБА_3, а тому вона вступила у володіння і користування майном, та вважала, що не пропустила передбачений законодавством строк щодо звернення із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2018 р. відкрито провадження у справі, яке прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив, заяв та пояснень по суті позову не подавав.

Представник третьої особи до суду також не прибув. У матеріалах справи наявні пояснення щодо позовних вимог згідно яких представник ГТУЮ у м. Києві просив розглянути справу за відсутності представника третьої особи та ухвалити рішення згідно діючого законодавства.

Ознайомившись із наданими доказами, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За положенням ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_1, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.

Із матеріалів спадкової справи № 853/17, відкритої після смерті ОСОБА_3 встановлено, що із заявою про прийняття спадщини 13.07.2017 р. звернулася гр. ОСОБА_4 про прийняття спадщини за заповітом, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1, співвласником Ѕ частини якої був ОСОБА_3, (інші співвласники - ОСОБА_5, ОСОБА_6, які мають у власності по ј частки квартири). Крім цього, до складу спадкової маси входять: житловий будинок за адресою: 1) АДРЕСА_4; 2) будинок за адресою: АДРЕСА_5; 3) нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_6.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася 19.03.2018 р. до нотаріуса 12 КДНК із заявою про прийняття спадщини, а саме: 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто більше ніж через один рік з дня смерті спадкодавця.

Крім того, позивачем не доведено належними і допустимими доказами перебування у власності ОСОБА_3 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3, та входження цього майна до складу спадкового майна. Згідно Інформаційної довідки від 26.04.2018 р № ПБ-2018 № 665 на ОСОБА_3 права власності на цю квартиру не було зареєстровано.

Одночасно, не зрозумілим залишається право на спадкування за ОСОБА_7 - дружини спадкоємця, що належить до першої черги спадкування за законом, як співвласник може претендувати як співвласник набутого за час шлюбу майна, або ж мати право на обов'язкову частку. Так, в матеріалах справи наявні дані про неї, однак заява про відмову від прийняття спадщини відсутня, тому така може вважатись, що прийняла спадщину як особа, що спільно проживала з померлим ОСОБА_3

Остаточно, не з'ясованим є повний склад співвласників житлової будівлі з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_3, і в якій частці належить їм право власності на цей об'єкт нерухомого майна.

Також встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований та постійно фактично проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1. Позивач разом із ним за цією адресою не проживала, була зареєстрованою за адресою АДРЕСА_3, а тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину.

При цьому, у абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваль О.А.