Справа № 362/5626/18
Провадження № 2/362/735/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Люкшиній Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41614 гривні 36 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.09.2013 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3300 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 25.09.2018 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача.

Представник позивача надав заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не прибув, представник позивача надав письмову заяву, в якій позов визнав частково, а саме в частині стягнення тіла кредиту, вказавши, що банк не довів до відома ОСОБА_1 всі умови кредитування, не підписувався договір, а лише анкета-заява, а тому суми нарахованих відсотків та штрафів не визнає.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Із копії заяви-анкети ОСОБА_1 від 16.09.2013 року вбачається, що він отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну картку «Універсальна»; він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку; також, він виразив згоду з тим, що Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг (а.с. 7).

Також, у зазначеній заяві міститься відмітка про те, що відповідача ознайомлено у тому числі з тарифами по карткам і умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8).

В той же час, Велика Палата Верховного Суду 03.07.2019 року розглянула справу № 342/180/17 про отримання кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку та зробила наступні висновки:

оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілими всім споживачам і доведені до їх відома;

банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші;

споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений;

роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування;

оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову;

за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту надані банком витяги з тарифів і умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин;

правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору ані щодо будь-яких встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, ані щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені;

пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити своє право бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, та умовами і правилами надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

Крім того, відповідно до частин 1 та 2 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Таким чином, зазначені позивачем підстави для стягнення штрафу не передбачені ст. 549 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначені у п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг умови договору є нікчемними.

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З таких підстав, в задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору, а також штрафу слід відмовити.

В той же час, під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів, отриманих відповідно до умов анкети-заяви від 16.09.2013 року.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.09.2018 року відповідач має заборгованість по певерненню кредиту на суму 13401 гривня 96 копійок (а.с. 4-6).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Таким чином, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором б/н від 16.09.2013 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту, яка становить 13401 гривню 96 копійок.

При цьому, на підставі пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» у розмірі 563 гривні 84 копійки, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 32%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в сумі 13401 (тринадцять тисяч чотириста одну) гривню 33 копійки та 563 (п`ятсот шістдесят три) гривні 84 копійки у відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий

Дата складення повного рішення суду 23 жовтня 2019 року.