Справа № 288/1210/19
Провадження № 2/288/497/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

Позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська державна нотаріальна контора Житомирської області про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), третя особа, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська державна нотаріальна контора Житомирської області (далі Третя особа) про зняття арешту з нерухомого майна, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 .

Після смерті матері Позивача відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 18 листопада 2007 року.

В жовтні 2018 року Позивачка звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори з метою прийняття спадщини та дізналась, що на дане спадкове майно накладено арешт на підставі ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 грудня 2009 року по справі № 2з-45/09, винесеної за заявою ПАТ «ОТП Банк» про забезпечення позову в справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

Ухвалою суду визначено, накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що ОСОБА_2 ніколи не проживав та не був власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а мати Позивача ОСОБА_3 не мала жодних боргових зобов`язань перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № МL-010/081/2007 від 26 жовтня 2007 року.

На підставі вищевикладеного, позивач просить скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладене Попільнянською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 9326933 від 08 грудня 2009 року на підставі ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області б/н від 08 грудня 2009 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити та понесені судові витрати покласти на неї.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, 15 жовтня 2019 року надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом рішення про його задоволення. /а.с.35/

Представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. /а.с.34/

Частиною третьою статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. (частина третя статті 211 ЦПК України)

Суд, вислухавши Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . /а.с.5/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 НОМЕР_3 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 була матір`ю ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 . /а.с.6/

26 березня 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_1 . /а.с.7/

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Турбівської сільської ради від 25 вересня 2007 року № 25 є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа житлового будинку 100.7 кв.м., житлова площа 53.9 кв.м., житловий будинок А, 100.7 кв.м.; сарай Б, 50.0 кв.м.; погріб В, 15.1 кв.м. /а.с.8/

22 лютого 2008 року на підставі Свідоцтва про право власності, зареєстровано право власності ОСОБА_7 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с.9/

Відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області № 2з-45/09 від 03 грудня 2009 року задоволено заяву публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову, накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 де б воно не знаходилося. Встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови їй у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, який був виданий раніше до виконання нею зобов`язань перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № ML-010/081/2007 від 26.10.2007 року. Накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 де б воно не знаходилося. Встановлено тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України шляхом тимчасової відмови йому у видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, який був виданий раніше до виконання ним зобов`язань перед ПАТ «ОТП Банк» за кредитним договором № ML-010/081/2007 від 26.10.2007 року. /а.с.10/

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав від 15 липня 2019 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , частка власності 1/1. /а.с.11/

Як вбачається з Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15 липня 2019 року, на підставі ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області б/н від 08 грудня 2009 року, за № 9326933 реєстратором Попільнянською державною нотаріальною конторою, здійснено арешт нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 . /а.с.11/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, яке належить їй в порядку спадкування.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України.

Пунктами 2, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини першої статті 316, статті 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Пунктами 1, 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Судом встановлено, що на час накладення Попільнянською державною нотаріальною конторою обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на житловий будинок, він у власності Відповідача не перебував, а тому правові підстави для накладення арешту на спірну земельну ділянку були відсутні.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доведено, що арешт майна був накладений на майно помилково, а продовження забезпечувальної дії у виді арешту на майно, безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини вказують про те, що наявність існування заборони на використання належного Позивачу майна порушує його права, як власника на вільне володіння і розпорядження цим майном, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтею 41 Конституції України; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року; Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; статтями 15, 16, 316, 317, 321, 391 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 189 200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355, 447 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Попільнянська державна нотаріальна контора Житомирської області про зняття арешту з нерухомого майна задоволити.

Скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладене Попільнянською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження: 9326933 від 08 грудня 2009 року на підставі ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області б/н від 08 грудня 2009 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник