Справа № 653/2920/19
Провадження № 2/653/1004/19
17 жовтня 2019 року м. Генічеськ
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Берлімової Ю.Г.,
за участю секретаря Волвенко А.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Генічеської державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6 , за життя якого на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради ним було отримано дозвіл на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . Пояснює, що внаслідок смерті батька будинок так і не був зданий в експлуатацію. В подальшому, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано право забудовників вищевказаного житлового будинку з правом його здачі в експлуатацію. Вказує, що при вирішенні питання про прийняття вказаного житлового будинку в експлуатацію було з`ясовано, шо інші власники житлових будинків, які розташовані на одній і тій самій земельній ділянці АДРЕСА_2 оформили право власності на всю земельну ділянку, позбавивши права на її користування ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, останні звернулись до суду про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку не дійсним. Рішенням Генічеського районного суду від 16 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був задоволений.
Разом з тим, при зверненні до нотаріальної контори для отримання консультації щодо можливості продажу житлових будинків, які розташовані на вказаній земельній ділянці було з`ясовано, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок (його ціла частина), який розташований в АДРЕСА_2 , знаходиться під забороною на підставі запису, внесеного Генічеською державною нотаріальною конторою 10 жовтня 2005 року. Підставою для внесення вказаного запису до Єдиного реєстру заборон, був договір застави б/н про отримання ОСОБА_6 в жовтні 1990 року кредиту в Генічеському Держбанку.
Вказує, що обтяження на належне ОСОБА_6 нерухоме майно, власником якого він ще не являвся, було застосовано на визначений строк, тобто до повернення отриманого в банківській установі кредиту. Отриманий спадкодавцем кредит було погашено, оскільки ніяких фінансових вимог банківська установа до ОСОБА_6 з 1990 року не заявляла.
Наразі наявність заборони на відчуження житлового будинку позбавляє позивача та третіх осіб, як власників житлових будинків, що розташовані за вказаною вище адресою реалізовувати свої права.
У зв`язку із викладеним, просить суд скасувати заборону на відчуження житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , яка накладена Генічеською державною нотаріальною конторою 10 жовтня 2005 року на підставі договору застави б/н, укладеного між ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і Генічеським відділенням Державного банку, а також виключити житловий будинок з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В судовому засіданні ОСОБА_2 був відсутнім. Його представник за довіреністю - ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Представник відповідача - Генічеської державної нотаріальної контори, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток, до судового засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 280 ЦПК України.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні був відсутнім. Ним надано заяву, в якій просить розгляд справи провести за його відсутністю. Проти задоволення позову не заперечує.
Третя особа ОСОБА_4 , яка також є довіреною особою третьої особи - ОСОБА_5 в судовому засіданні була відсутня. Нею надано заяву, в якій просить розгляд справи провести за її відсутністю. Проти задоволення позову не заперечує.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.
Рішенням Генічеського районного суду від 17 листопада 2015 року за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було визнано, по 1/2 частині за кожним право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 з правом здачі житлового будинку в експлуатацію та отримання на їхнє ім`я документів, що посвідчують право власності на це житло.

Вказаним рішенням суду було встановлено, що батько позивача та ОСОБА_3 - ОСОБА_6 за життя мав право на будівництво житлового будинку, був забудовником на земельній ділянці, яка була надана йому в встановленому порядку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

З пояснень представника позивача вбачається, що під час прийняття вказаного житлового будинку в експлуатацію було з`ясовано, шо інші власники житлових будинків, які розташовані на одній і тій самій земельній ділянці АДРЕСА_2 оформили право власності на всю земельну ділянку, позбавивши права на її користування ОСОБА_10 і ОСОБА_3 у зв`язку із чим, останні звернулись до суду про визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку не дійсним.

Рішенням Генічеського районного суду від 16 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено. Визнано рішення Генічеської міської ради № 266 від 25 листопада 2011 року про затвердження ОСОБА_11 і ОСОБА_12 технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту на право спільної сумісної власності на земельну ділянку пл. 0,0955 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована в АДРЕСА_2 незаконним. Визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку пл. 0,0955 га серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_11 і ОСОБА_12 на підставі рішення Генічеської міської ради № 266 від 25.11.2011 року та скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності за ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на земельну ділянку пл. 0,0955 га, кадастровий номер :01:040:0022, яка розташована в АДРЕСА_2 .

Звернення позивача до суду зумовлено тією обставиною, що при зверненні до нотаріуса йому стало відомо про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборони на житловий будинок.

Наявність заборони (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 2473584 на цілий будинок АДРЕСА_2 підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованими станом на 30 вересня 2019 року.

З інформації про обтяження вбачається, що заборона була зареєстрована 10 жовтня 2005 року Генічеською державною нотаріальною конторою. Підставою для внесення заборони на житловий будинок, власником якого зазначений ОСОБА_6 був договір застави б/н, укладений із Генічеським Держбанком 17 жовтня 1990 року.

З деталізованої інформації вбачається, що запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено 29 липня 2015 року на підставі перенесення запису до ДРРП.

Так, у відомостях з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень та вищевказана заборона зазначена за номером запису про обтяження 10597796.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів дає підстави вважати, що заборона на житловий будинок, зареєстрована 10 жовтня 2005 року на ім`я ОСОБА_6 була накладена на підставі договору застави від 17 жовтня 1990 року, укладеному між батьком позивача та Генічеським Держбанком, який наразі є ліквідованим, а його правонаступник на території України відсутній.

Наявність заборони позбавляє позивача та третіх осіб у справі, які є власниками житлових будинків, що знаходяться по АДРЕСА_2 можливості вільно розпоряджатися належним майном. Суд вважає, що вказане право повинно бути захищено шляхом скасування арешту.

Разом з тим, вимога позивача про виключення житлового будинку з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про скасування обтяження, що набрало законної сили є підставою для виключення заборони з реєстру.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 228, 233 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Генічеської державної нотаріальної контори, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити частково.

Скасувати заборону на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , яка накладена 10 жовтня 2005 року Генічеською державною нотаріальною конторою на підставі договору застави б/н, укладеного між ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та Генічеським Держбанком.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення суду виготовлений 21 жовтня 2019 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова