Справа № 364/1276/19
Провадження № 6/364/16/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

державного виконавця Валенкевич Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області подання Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Володарський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 29.10.2019 р. надійшло зазначене подання Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , яке згідно з частиною четвертою статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розглядається негайно без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Назване подання обґрунтоване державним виконавцем Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Валенкевич Н.І. тим, що на виконанні Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження № 58420456 з виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2018 р. № Ф-289133-50-у на загальну суму 15 819,54 грн., за виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , який згідно з виконавчим документом проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Державним виконавцем 19.02.2019 р. відкрито згадане виконавче провадження, неодноразово на адресу боржника надсилалися виклики до виконавця, однак боржник на ці виклики не з`являвся, про причини неявки не повідомляв. 19.02.2019 р. державним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, арешт коштів боржника, також виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника, що не дало результатів через відсутність майна. За станом на тепер боржником виконавчий документ не виконано, декларацію не надано, будь-яких спрямованих на його виконання дій не здійснено, проте за даними Державної міграційної служби України боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий органом 3227 від 04.01.2019 р. Тому державний виконавець просить суд задовольнити внесене подання та тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд на 29.10.2019 р. о 12:30 год.

У судовому засіданні 29.10.2019 р. начальник Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Валенкевич Н.І., яка як керівник органу державної виконавчої служби є державним виконавцем на підставі статті 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», підтримала внесене подання, просила його задовольнити та обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з підстав, зазначених у поданні. Додатково пояснила, що відносно зазначеного боржника крім названого у поданні виконавчого провадження Володарським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ще здійснюються інші виконавчі провадження (загалом чотири), у межах даного виконавчого провадження з метою забезпечення примусового виконання боржником зобов`язання було вжито всіх можливих передбачених законом заходів, проте у нього рахунки майно відсутні, єдиним заходом впливу на нього вбачають обмеження його права у виїзді за межі України. При цьому виклики державного виконавця боржник отримує, що підтверджено матеріалами провадження, наданими суду, про причини неявки не повідомляє, за повідомленнями його родичів він їздить закордон, про що свідчить й отримання ним закордонного паспорту, до того ж у Володарському територіальному підрозділі Державної міграційної служби, відтак, на думку державного виконавця, він мав можливість, зокрема, й з`явитися до державного виконавця, будучи обізнаним про наявність даного виконавчого провадження щодо нього. Також зазначила, що відносно боржника виконавче провадження відкрито як щодо фізичної особи підприємця, проте за станом на тепер підприємницьку діяльність він припинив.

Суд, ознайомившись з матеріалами заяви, оцінивши додані до подання докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

З наявних матеріалів подання, що відповідають матеріалам виконавчого провадження вбачається, що 19.02.2019 р. головним державним виконавцем Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Кулінською С.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 58420456 за виконавчим документом вимогою № Ф-289133-50-у, виданою 06.11.2018 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київській області, про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . боргу у розмірі 15 819,54 грн.; стягувач Головне управління Державної фіскальної служби України у Київській області (а.с. 6); копія виконавчого документа з відповідною вимогою додано до подання (а.с. 7). Надалі розмір боргу уточнено та за станом на 08.08.2019 р. вже складає 23 785,08 грн. (а.с. 8).

Зазначеного дня 19.02.2019 р. головним державним виконавцем вжито передбачених законом заходів, спрямованих на забезпечення примусового виконання згаданого боргового зобов`язання, у тому числі боржникові направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик з`явитися до державного виконавця 05.03.2019 р. (а.с. 11), а також було винесено постанови про арешт майна боржника (а.с. 9), про арешт коштів боржника (а.с. 22), зроблено запити до відповідних органів (а.с. 18-20), державних реєстрів (а.с. 21).

Боржник ОСОБА_1 всі поштові відправлення державного виконавця отримав особисто, що підтверджено фіскальним чеком про направлення (а.с. 12), списками поштових відправлень Володарського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, зокрема на названу вище адресу боржника ОСОБА_1 (а.с. 14, 16) та результатами відстеження на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта» за трек-номерами рекомендованих відправлень про отримання адресатом особисто кореспонденції 23.02.2019 р. (а.с. 13), 27.03.2019 р. (а.с. 15), 14.08.2019 р. (а.с. 17).

За даними Володарського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 23.10.2019 р. № 2161/01-3227-15 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий органом 3227 від 04.01.2019 р., який є дійсним до 04.01.2029 р., а також серії НОМЕР_3 , виданий органом 3210 від 27.08.2009 р., що був дійсним до 27.08.2019 р. (а.с. 23).

Також судом взято до уваги твердження суб`єкта подання про те, що ОСОБА_1 отримав названий паспорт для виїзду за кордон 04.01.2019 р. саме у Володарському районному відділі Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, що, дійсно, відповідає коду цього місцевого територіального підрозділу Державної міграційної служби, вказаному на офіційному веб-сайті цього органу в мережі Інтернет (https://dmsu.gov.ua/cmu/pidrozdily.html).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з міжнародними правовими актами кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території; кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною; на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (стаття 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права).

За приписами частин першої, третьої статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування;фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», положеннями якого передбачено можливість тимчасового обмеження права громадянина України у виїзді з України у випадках якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом; ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця; суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

При цьому згідно з частиною третьою статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Право державного виконавця звертатися до суду під час здійснення виконавчого провадження за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням, закріплено також пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги до подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника визначені у розділі XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2832/5, з подальшими змінами).

Судом також взято до уваги узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (лист Верховного Суду України від 01.02.2013 р.) та узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах (витяг з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 р.), згідно з якими суди, розглядаючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, враховують, що обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства.

Крім того, за роз`ясненнями, наданими Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у названих вище узагальненнях судової практики, суди повинні правильно визначати факт ухилення боржника від виконання рішення суду. Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Зважаючи на усе наведене та встановлені судом обставини, суд вважає, що державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 58420456 вжито заходів з метою виявлення майна і коштів, на які могло бути звернення стягнення, за наслідками вжиття таких заходів майна і коштів не виявлено, водночас боржник може покинути територію України, оскільки має для цього необхідні документи та в поточному році отримав новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, продовживши тим самим строк його дії до 2029 року. При цьому, перебуваючи на території Володарського району Київської області та отримуючи виклики державного виконавця, відтак будучи обізнаним про наявність щодо нього виконавчого провадження, боржник ОСОБА_1 до державного виконавця не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв, добровільно зобов`язання за виконавчим документом не виконав. Тому суд вважає, що наведена поведінка боржника свідчить про його ухилення від виконання зобов`язання та свідомості дій, направлених на його невиконання.

З огляду на це, беручи до уваги обов`язок боржника виконати своє зобов`язання за виконавчим документом, тривалість виконавчого провадження, можливість боржника в будь-який час покинути територію України, тому суд вважає, що заходи, про вжиття яких просить Володарський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, не можуть свідчити про обмеження прав боржника, з огляду на його ухилення від виконання зобов`язання, відтак, суд дійшов до висновку про обґрунтованість подання та наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

У листі Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 р. № 25-32/463, № 25-5347, виданому на виконання пункту 2 Указу Президента України від 24.03.2008 р. № 261/2008 «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, питання щодо такого обмеження вирішується судом. У подальшому, державний виконавець не пізніше наступного дня після надходження ухвали суду про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань направляє засвідчену судом копію цієї ухвали для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26) на ім`я Голови Державної прикордонної служби України або його першого заступника.

Повноваження Державної прикордонної служби України щодо обмеження перетину державного кордону України для осіб за мотивованим письмовим рішенням суду про тимчасове обмеження права виїзду з України визначено також пунктом 4 частини першої статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Керуючись статтями 2, 3, 258-261, 272, 273, 441, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця начальника Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий органом 3227 від 04.01.2019 р. на строк до повного виконання ним зобов`язання за виконавчим документом вимогою № Ф-289133-50-у, виданою 06.11.2018 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Київській області (виконавче провадження № 58420456).

Копію цієї ухвали суду направити до Володарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для виконання, а також сторонам виконавчого провадження боржникові ОСОБА_1 та стягувачеві Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Київській області до відома.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, а в разі подання такої скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. А. Макаренко