Житомирський апеляційний суд
Справа №287/425/18-ц Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Галацевич О.М.

Борисюка Р.М.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №287/425/18-ц

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року, постановленупід головуванням судді Ковальчука М.В. в м. Олевськ,

встановив:

В листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ в рівних частках.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року зазначена позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків - доплати судового збору.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року позовну заяву повернуто позивачці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зазначає, що спірним майном згідно заявлених позовних вимог визначено 1/2ч. житлового будинку та 1/2 ч. земельних ділянок. Судом першої інстанції неправильно визначено предмет спору та ціну позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, слідує, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 704,80 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не більше 8 810,00 грн.

12.12.2018 року до суду від позивача ОСОБА_2 на виконання вимог зазначеної ухвали надійшла письмова заява до якої додається уточнена позовна заява, її копія, копії витягів із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, квитанція про сплату судового збору від 12.12.2018 року в розмірі 182,33 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що під час шлюбу сторонами придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 158,7 м.кв. вартістю якого 180445,00 грн., (згідно звіту про оцінку майна) та земельну ділянку площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 36466,20 грн. (згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки). Загальна вартість майна подружжя становить 216911грн.20 коп., позивачка просить визнати за нею право власності на Ѕ його частину, вартість якої становить 108456 грн.

ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 1084грн.56коп. - 1 % від вартості Ѕ частини майна 108456 грн., право власності на яку вона і просить визнати.

Отже, у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху і її повернення на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

За таких обставин ухвалу належить скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанованабирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: