Номер провадження: 22-ц/813/4899/19
Номер справи місцевого суду: 522/8782/16-ц
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката позивача ТОВ «Флагман - К» - Зудової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Шепітка Григорія Івановича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К», Публічного акціонерного товариства «ПІК», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-А» про визнання незаконним розрахунку про суму заборгованості та зобов`язання здійснити перерахунок, визнання незаконним передання будинку на баланс,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Флагман-К» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман-К», ПАТ «ПІК», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вікторія-А» про визнання незаконним розрахунку про суму заборгованості та зобов`язання здійснити перерахунок, визнання незаконним передання будинку на баланс.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання, про причину неявки суду не повідомлено, заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи не надано.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, адвокат Шепітко Г.І. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті позовних вимог.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 , представник відповідача ПАТ «ПІК» та ОСББ «Вікторія-А» в судове засідання не з`явились, клопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подали. З метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 371 ЦПК України, відповідно до правил ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 43 ЦПК України чітко визначає права та обов`язки сторін по справі, а у ст. 44 ЦПК України вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом вказаних вимог процесуального закону правом на залишення заяви без розгляду суд наділений у випадку повторної неявки позивача в судове засідання за сукупності таких умов: - належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; - повторної неявки його в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль; - ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Інших умов, у тому числі й існування поважних причин неявки, процесуальний закон не передбачає, а тому право суду залишити позов без розгляду від цієї обставини не залежить.

Таким чином, саме факт неявки позивача в судове засідання вдруге, тобто повторно, за наявності вищевикладених умов у їх сукупності є підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно вимог ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. №6-60/0/4-12 від 18 січня 2012 року.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі (№6-24063 ск 15), згідно якої, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою про дату судового засідання, повторно не з`явилась до суду. При цьому ВССУ вказав на те, що причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивачка, при цьому, і не з`являється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Зазначена норма дисциплінує заявника, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо заявник не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Судова колегія звертає увагу, що на адресу позивача ОСОБА_1 , зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , надсилалися судові повістки про виклик в судове засідання. Позивач жодних дій щодо отримання повідомлень суду не вчиняє, не проявляє інтересу до стану провадження за його заявою, за наявною у справі адресою не отримує процесуальні документи суду. Знаходження позовної заяви на розгляді з грудня 2017 року порушує розумні строки розгляду справи. Судом були вжито всіх заходів щодо належного повідомлення особи, яка подала позовну заяву, про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог процесуального законодавства. Інших засобів зв`язку позивачем не вказано.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 р. №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Слід також зазначити, що від позивача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. При цьому, такої заяви не надходило і від адвоката позивача.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачка та її адвокат не виявляли жодної зацікавленості провадженням у справі, недобросовісно користуються належними їм процесуальними правами та не виконували процесуальні обов`язки. Зокрема вказане проявляється, і в тому, що позивач не з`являється на поштове відділення для отримання рекомендованих листів.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Позивач, не отримує рекомендовані судові повідомлення та не цікавиться рухом позовної заяви, що свідчить про втрату позивачем інтересу до даної справи. Позивач станом не звернувся до суду з повідомленням адреси, на яку суд може відправляти судову кореспонденцію. Інших засобів зв`язку позивачем не вказано.

За наведених вище обставин судова колегія вважає, що у суду першої інстанції були усі правові підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд роз`яснює позивачу, що відповідно ч. 2 ст. 257ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали від 03 грудня 2018 року додержані норми процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, підстави для її скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

При цьому, за нормами ч. 2 ч. 257 ЦПК України позивач має право звернутися до суду повторно з даною позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 375, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шепітка Григорія Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено: 25 жовтня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко