КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, збільшення розміру аліментів та стягнення коштів на додаткові витрати на дитину.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року позов було задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 червня 2014 року у справі №761/16863/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 червня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з 10 грудня 2018 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разово у сумі 2636,29 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року та просив суд першої інстанції скасувати вказане заочне рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у прийняті заяви про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки 11 березня 2019 року в судовому засіданні судом першої інстанції було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, а тому ухвалене 11 березня 2019 року рішення є заочним та підлягає перегляду в порядку визначеному нормами цивільного-процесуального законодавства.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції відмовляючи в прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, виходив з того, що судом під час розгляду даної справи 11 березня 2019 року не ухвалювалося заочне рішення.

Так, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно зі ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ст. 282 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 11 березня 2019 року було ухвалено рішення за результатами розгляду позовної заяви, в якому сторонам було роз`яснено загальний порядок його оскарження, таким чином відсутні підстави вважати, що таке судове рішення є заочним.

Крім того, при відтворенні фонограми звукозапису судового засідання колегією суддів було встановлено, що суд першої інстанції не постановляв ухвалу про проведення заочного розгляду, а розглядав справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано повернув заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, оскільки рішення суду заочний розгляд справи не проводився.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду про відмову в прийняті заяви про перегляд заочного рішення з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: