Справа № 237/5560/18
Провадження № 2/237/291/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.09.19 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Приходько В.А.,

за участі секретаря Мережко М.Є.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Курахове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що вищевказане житло йому належить на підставі договору дарування від 03.10.2006 року.

Відповідачка в будинку не проживає з 2014 року, проте залишається зареєстрованою у будинку, участі в утриманні якого не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання будинку не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати та обмежує його законні права як власника будинку щодо вільного розпорядження майном. За власною ініціативою відповідач з реєстраційного обліку не знімається.

Позивач в судове засіданняі позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що стверджується договором дарування жилого будинку від 03.10.2006 року посвідченого державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3267.

Як вбачається з домової книги у вищевказаному житлі зареєстрована ОСОБА_2 з 05.06.2013 року.

Конституція України встановила основні засади права власності.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно підтвердження складеного в.о. керівника ВЦА м. Красногорівка ОСОБА_2 зареєстрована, але не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з липня 2014 року.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі ст.71 ЖК України, ст.ст.391,405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та керуючись ст. ст. 76-81, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житлом, шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повному заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А. Приходько