Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 474/152/17

провадження № 61-32315св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.

учасники справи:

позивач - прокурор Врадіївського району Миколаївської області в інтересах держави в особі публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

відповідач 1 - ОСОБА_1 ,

відповідач 2 - ОСОБА_2 ,

відповідач 3 - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області в складі судді Сокола Ф. Г. від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області в складі колегії суддів: Коломієць В. В., Данилової О. О., Лівінського І. В. від 29 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відносно боржника ОСОБА_3

Заявник указував, що 04 травня 2012 року Врадіївським районним судом Миколаївської області у справі № 2/1408/88/2012 за позовом прокурора Врадіївського району Миколаївської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості було ухвалено рішення, яким стягнуто з останніх на користь банку в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 109 від 12 травня 2009 року в розмірі 40 341,70 грн. На підставі зазначеного рішення 23 травня 2012 року Врадіївським районним судом Миколаївської області виданий виконавчий лист, який за заявою прокурора був пред`явлений на виконання до ДВС Врадіївського РУЮ Миколаївської області. 25 травня 2012 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 32756594, а 22 серпня 2012 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення. 26 вересня 2012 року старшим державним виконавцем знову було відкрито виконавче провадження № 34433662 за даним виконавчим листом, а 30 травня 2013 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Як вказав заявник, 07 липня 2013 року виконавчий лист стягувачем був направлений до прокуратури Врадіївського району для перевірки обґрунтованості рішення державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачеві та вирішення питання про звернення до ВДВС Врадіївського РУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження. У подальшому банк звертався до прокуратури та до Врадіївського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області із запитом про надання інформації стосовно надіслання на виконання до виконавчої служби виконавчого листа відносно ОСОБА_3 , в результаті чого з`ясувалось, що виконавчий документ на виконанні не перебуває, його місце знаходження на даний час не відомо.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Державний ощадний банк України» просило видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, та поновити строк для пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа, визнавши поважними причини пропуску такого строку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви виходив із недоведеності ПАТ «Державний ощадний банк України» поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску вказаного строку. Оскільки видача дублікату виконавчого листа можлива лише в межах строків пред`явлення їх до виконання, то відмовляючи банку у поновленні такого строку, судом відмовлено і у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилено. Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду про відмову в задоволенні заяви, зазначив про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому відсутні підстави для її скасування.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року, у якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив суд скасувати зазначені судові рішення та задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги факт направлення виконавчого документа стягувачем на адресу прокуратури Врадіївського району Миколаївської області 07 липня 2013 року, а також те, що виконавчий лист був втрачений не з вини банку, тому помилково встановили відсутність підстав вважати поважними причини пропуску банком строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 474/1521/17 з Врадіївського районного суду Миколаївської області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що 23 травня 2012 року на виконання Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2012 року, що набрало законної сили, 15 травня 2012 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, який був пред`явлений для виконання до Врадіївського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області. Постановою державного виконавця від 25 травня 2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа, а постановою від 22 серпня 2012 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто виконавчий документ стягувачу, у зв`язку із тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. 18 вересня 2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» була направлена до прокуратури Врадіївського району постанова про повернення виконавчого листа з метою перевірки обґрунтованості постанови державного виконавця від 22 серпня 2012 року та вирішити питання про повторне направлення рішення про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості. 26 вересня 2012 року за заявою прокурора, поданої в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України», державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 34433662, а постановою від 30 травня 2013 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто виконавчий документ стягувачеві у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

За змістом листа ПАТ «Державний ощадний банк України» « 1265 від 07 липня 2013 року вказана постанова державного виконавця разом із виконавчим листом була направлена до прокуратури Врадіївського району для перевірки обґрунтованості рішення державного виконавця від 30 травня 2012 року.

Листом № (15-34)2130 вих. № 17 від 29 березня 2017 року Врадіївський відділ Первомайської прокуратури повідомив суд, що відомості про надходження оригіналу виконавчого листа № 2/1408/88 від 23 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 341,07 грн у період з 07 липня 2013 року по даний час, згідно з даними Єдиної системи статистики та аналізу роботи органів прокуратури України, відсутні.

Крім того, у грудні 2016 року стягувач звертався до Врадіївського ВДВС із запитами щодо отримання інформації про хід виконавчого провадження, на які отримав відповідь за № 6074 від 22 грудня 206 року, згідно якої слідує, що на виконанні виконавчий лист у ВДВС не перебуває.

Отже, суд установив, що після повернення виконавчого листа стягувачеві постановою державного виконавця від 30 травня 2013 року ані банк, ані прокурор із заявами про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості до державної виконавчої служби не звертались.

До лютого 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» заяву про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості до суду не подавав.

Згідно довідки банку від 30 січня 2017 року станом на вказану дату рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04 травня 2012 року частково виконано ОСОБА_2 , з якої в примусовому порядку стягнуто 12 999,25 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 370 ЦПК України 2004 року визначено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу, суд який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до частини першої статті 371 ЦПК України 2004 року, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви банку про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суди попередніх інстанцій виходили із того, що заявником не було доведено поважність причин пропуску даного строку, адже вказані ним причини є неповажними.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на те, що лист ПАТ «Державний ощадний банк України» від 07 липня 2013 року, адресований прокуратурі, про направлення оригіналу виконавчого листа, не свідчить про поважність причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому що з цього часу до першого звернення стягувача до ВДВС з листом про надання інформації про хід виконавчого провадження (06 грудня 2016 року) минуло майже три з половиною роки. При цьому стягувачем жодним чином не обумовлено наявність об`єктивних причин такого тривалого часу не звернення до ВДВС щодо вказаного виконавчого провадження.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність ПАТ «Державний ощадний банк України» поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску вказаного строку, а тому правильно відмовили у поновленні пропущеного банком строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі дубліката виконавчого листа.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Оскільки оскаржувані рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун