Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Індик М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 22.04.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №519. Також, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини доходу ОСОБА_2 та визначити місце проживання дитини з матір`ю.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сімейні відносини позивача з відповідачем не склалися, сімейних стосунків вони не підтримують та спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Способи примирення не дали позитивного результату і подальше спільне проживання суперечитиме їх інтересам, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. (а.с. 20).

Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідач відзив не подав.

У підготовче судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від позивача до суду надійшла заява з проханням проводити підготовче засідання у її відсутність та залишити позовну заяву без розгляду в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини доходу відповідача. Оскільки відповідачем у добровільному порядку сплачуються аліменти на утримання доньки.

Відповідач також надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на дитину - залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 22 квітня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюбі, про що складено відповідний актовий запис № 519 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 21.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що 21.10.2010 року складено відповідний актовий запис № 3001 (а.с. 9).

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини із матір`ю, то в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 4-5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із ч. 1-4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В супереч положенням ст. 19 СК України сторони не надали суду висновку органу опіки та піклування за місцем проживання дитини щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з одним із батьків. У судове засідання сторони не з`явились, направили заяви про розгляд справи у їх відсутність. Із клопотаннями про витребування судом висновку органу опіки та піклування до суду не звертались.

З огляду на означене, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів наданих сторонами суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 768,40 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 19, 24, 55, 112, 114 Сімейного кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22 квітня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис №519- розірвати.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят) 40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О.О. Астахова