Ухвала

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 640/16796/18-ц

провадження № 61-16926ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Київський ВДВС Харківського МУЮ), в якій просив скасувати постанову Київського ВДВС Харківського МУЮ від 23 листопада 2013 року про закінчення виконавчого провадження, зобов`язати відділ державної виконавчої служби змінити спосіб виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2007 року, а саме на стягнення суми боргу в розмірі 40 437,80 грн (без врахування сплачених 868,80 грн) із заробітної плати ОСОБА_2 , повернувши з його володіння ОСОБА_2 13/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 після сплати нею боргу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Московським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист від 15 серпня 2007 року № 2-745 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості в розмірі 40 437,80 грн.

На виконання рішення суду ним було отримано 868,80 грн. Крім того, в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 було передано 13/200 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , користуватися яким скаржник не може через перешкоди, які чиняться іншими співвласниками будинку.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судами встановлено, що на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова було видано виконавчий лист від 15 серпня 2007 року № 2?745/07 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики 35 000 грн, з урахуванням індексу інфляції 3 844,60 грн, 3% річних в розмірі 1 165,20 грн та судових витрат в сумі 428 грн, а всього 40 437,80 грн.

Виконавче провадження ВП № 10437788 з виконання вказаного виконавчого листа було відкрите 9 грудня 2008 року.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 23 жовтня 2013 року (ВП № 10437788) державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ, Щербакову В. П. в рахунок погашення боргу від 22 лютого 2013 року видано свідоцтво про придбання 13/200 частин житлового будинку АДРЕСА_2 з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись. Майно передано стягувачу за початковою вартістю 39 569,00 грн. Залишок боргу складає 868,80 грн, виконавчий збір - 4 043,78 грн та витрати - 25,00 грн не стягувались.

Вказаний залишок сплачено боржником, що підтверджує і сам заявник.

Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки постановою державного виконавця від 23 жовтня 2013 року виконавче провадження № 10437788 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням, що унеможливлює розгляд питання про зміну порядку виконання рішення суду.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян