печерський районний суд міста києва
07 листопада 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., при секретарі Маленівській К.М., розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2018 р. головуючим суддею у справі визначено Підпалого В.В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.04.2018 р. позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.
Представник позивач у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяви про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала; про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.04.2016 р. близько об 11:15 год. в м. Києві по вул. Жилянській, 126 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Polo Sedan», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , транспортного засобу «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Honda» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 .
08.04.2016 р. страхувальник звернувся до Позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 10).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно Полісу АЕ/6847241, що станом на момент ДТП був діючим, факт чого підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 19, зворот).
На підставі Рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. по справі № 910/2923/17 страховиком Відповідача було сплачено 49 000 грн. страхового відшкодування (в межах ліміту майнової відповідальності за Полісом АЕ/6847241) (а.с.18-20).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» згідно Полісу АЕ/6847241, що станом на момент ДТП був діючим, факт чого підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.
Завдана шкода особисто винуватцем ДТП власнику автомобіля «Volkswagen Polo Sedan», д.н.з. НОМЕР_1 відшкодована не була.
На підставі Рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. по справі № 910/2923/17 страховиком Відповідача було сплачено 49 000 грн. страхового відшкодування (в межах ліміту майнової відповідальності за Полісом АЕ/6847241).
Таким чином різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховим відшкодуванням ПрАТ «Європейський страховий союз» є сума в розмірі 17 429,93 грн.
Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Оскільки, на підставі Рішення Господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. по справі № 910/2923/17 страховиком Відповідача була відшкодована лише частина витрат в розмірі 49 000 грн. страхового відшкодування, тому у ПрАТ СК «Українська страхова група" виникло право регресної вимоги до ОСОБА_1 ..
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» понесених витрат в сумі 17 429,93 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача.
На підставі викладеного та керуючись, Законом України «Про страхування», ст. 979, 988, 993, 1191 ЦК України, та ст. 3, 10, 11, 16, 77, 78, 82, 141, 142, 200, 263-265, 267, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя В.В. Підпалий