Провадження № 2/537/287/2019
Справа № 537/5767/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2019 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Органу опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого з уточненнями просить суд усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з боку матері ОСОБА_5, шляхом визначення позивачу способу спілкування та виховання дитини та встановити наступний порядок спілкування та участі позивача у вихованні неповнолітньої сина, а саме: перший та третій тиждень кожного місяця з 16:00 год. пятниці до 07:00 год. понеділка з можливістю ночівлі дитини у цей час за місцем проживання батька, 10 календарних днів спільного відпочинку без присутності матері щороку в літній період, згідно робочого графіка батька.

На обґрунтування позову зазначено, що 20.09.2013 року між сторонами був укладений шлюб, який рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач продовжив приймати активну участь у житті свого сина, зустрічався з ним, забирав до себе, проводив увесь вільний час. Проте, відповідач чинить перешкоди у спілкування з сином, не дає позивачу можливості бачитися з сином, чим порушує право позивача на участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнала позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Так, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб 20.09.2013 року, актовий запис № 471, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 109396, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Від вказаного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КЕ 196009, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.07.2018 року шлюб зареєстрований між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина ОСОБА_4 проживає разом з відповідачем, що не оспорювалось сторонами в судовому засіданні.

31.05.2018 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 11.04.2018 року і до досягнення повноліття дитини. Заборгованості зі сплати аліментів позивач не має, що підтверджено відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 191858, виданого 15.02.2019 року Великоберезнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, відповідач ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7, та змінила прізвище з «Бондаренко» на «Барскова».

З акту від 30.08.2018 року, складеного депутатом Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_8 у присутності сусідів позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, вбачається, що позивач ОСОБА_1 за роки проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, виявив себе виключно з позитивної сторони, поважає сусідів та односельців, любить свого сина, весь вільний час намагається провести з дитиною.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно ст. 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку служби у справах дітей від 05.11.2018 року, служба вважає за доцільне визначити участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, а саме: кожної пятниці з 16:00 год. до 07:00 год. понеділка (з правом ночівлі) І, VІ тиждень місяця та 10 календарних днів в літку для відпочинку та оздоровлення, згідно робочого графіка батька.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, аналізуючи встановлені обставини справи, досліджені докази в їх сукупності, враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, вік дитини, вимоги позивача, висновок служби у справах дітей від 05.11.2018 року, а також те, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов'язку по вихованню сина та здійснення його права на особисте спілкування з ним, суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини встановити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: перший та третій тиждень кожного місяця з 16:00 год. пятниці до 07:00 год. понеділка з можливістю ночівлі дитини у цей час за місце проживання батька, 10 календарних днів спільного відпочинку без присутності матері щороку в літній період, згідно робочого графіка батька, в звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Це не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов'язків та прав батька щодо дитини. Дитина, яка проживає окремо від батька, має право на підтримання з батьком регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Судом не встановлено, що регулярне особисте спілкування батька з сином перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 2-5, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 95, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК, ст. ст. 7, 18, 19, 141, 150, 153, 157-159 СК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Органу опіки і піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дитини задовольнити.

Встановити наступний порядок спілкування та участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: перший та третій тиждень кожного місяця з 16:00 год. пятниці до 07:00 год. понеділка з можливістю ночівлі дитини у цей час за місце проживання батька, 10 календарних днів спільного відпочинку без присутності матері щороку в літній період, згідно робочого графіка батька.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, сплачений судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, із державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого останнім при поданні позову, відповідно до квитанції №0.0..1 від 13.12.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.І. Дядечко