Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 667/7869/15-ц

провадження № 61-12729св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - приватний підприємець ОСОБА_3, приватне підприємство «Аппарель»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року у складі судді Радченко Г. А. та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 травня 2019 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року приватний підприємець ОСОБА_3 (далі - ПП ОСОБА_3), приватне підприємство «Аппарель» (далі - ПП «Аппарель») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22 грудня 2014 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про розірвання договорів купівлі-продажу від 17 червня 2014 року та побутового підряду від 21 червня 2014 року, а також стягнення збитків скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу проточного газового водонагрівача, укладений 17 червня 2014 року між ПП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також договір побутового підряду від 21 червня 2014 року; стягнуто з ПП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 760,00 грн у рахунок сплачених коштів, а з ПП «Аппарель» на користь ОСОБА_1 - 1 016,50 грн в рахунок вартості робіт та матеріалів. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Позивачі зазначали, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року, яким передбачено розірвання договору купівлі-продажу від 17 червня 2014 року, поновлено право власності ПП ОСОБА_3 на водонагрівач проточний газовий, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03», та право власності ПП «Аппарель» на матеріали з його встановлення.

Директор ПП «Аппарель» ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3 зверталися до ОСОБА_1 з метою повернення водонагрівача проточного газового, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03», та матеріалів, використаних при його встановленні, та визначення дати й часу, коли ПП «Аппарель» та ПП ОСОБА_3 могли самостійно їх демонтувати.

Посилаючись на статтю 1212, частину першу статті 1213 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивачі просили, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог, зобов`язати ОСОБА_1 повернути ПП ОСОБА_3 безпідставно набуте майно, а саме: водонагрівач проточний газовий, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03»; повернути ПП «Аппарель» допоміжні матеріали, які були використані при встановлені водонагрівача проточного газового, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03», а саме: крани для металопластикових труб розміром різьби 1/2 дюйма діаметром 16 мм 1 шт. у кількості 23 шт., кутник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній 1 шт. - у кількості 8 шт., трійник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній 2 шт. - у кількості 8 шт., муфту з`єднувальну для металопластикових труб посилену розміром різьби 1/2 дюйма діаметром 16 мм 3 шт. - у кількості 15 шт., кутник для металопластикових труб розміром 16 х 16 посилений 2 шт. у кількості 22 шт., металопластикову трубу Volsir діаметром 16 мм, довжиною 10 м; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ПП ОСОБА_3 безпідставно набуте майно, а саме: водонагрівач проточний газовий, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03».

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ПП «Аппарель» безпідставно набуте майно - допоміжні матеріали, які були використані при встановлені водонагрівача проточного газового, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03» а саме: крани для металопластикових труб розміру різьби

Ѕ дюйми діаметром 16 мм 1 шт. у кількості 23 шт.; кутник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній 1 шт - у кількості

8 шт., трійник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній

2 шт. - у кількості 8 шт., муфту з`єднувальну для металопластикових труб посилену розміром різьби Ѕ дюйми діаметром 16 мм 3 шт. - у кількості 15 шт., кутник для металопластикових труб розміром 16 х 16 посилений 2 шт. у кількості 22 шт., металопластикову трубу Volsir діаметром 16 мм, довжиною 10 м.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПП ОСОБА_3 витрати зі оплати судового збору в сумі 1 218,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року розірвано договори купівлі-продажу від 17 червня 2014 року та побутового підряду від 21 червня 2014 року. Цим рішенням поновлено право власності позивачів на газову колонку та матеріали, використані при її встановлені. Позивачі зверталися до ОСОБА_1 з вимогою повернути газову колонку та матеріали, використані при її встановлені, однак така вимога відповідачем не виконана, отже, ОСОБА_1 зберігає у себе майно без достатньої правової підстави.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30 травня 2019 року заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у липні 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 травня 2019 року скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що суди безпідставно застосували до спірних правовідносин статтю 652 ЦК України та не застосували частину четверту статті 653 ЦК України, оскільки договором або законом не передбачено право ПП ОСОБА_3 вимагати повернення проточного газового водонагрівача. Газовий водонагрівач був одержаний ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 17 червня 2014 року, тобто правовідносини між ОСОБА_1 і ПП ОСОБА_3 мають договірний характер, тому суди безпідставно застосували статті 1212, 1213 ЦК України. Частина допоміжних матеріалів, які були використані ПП «Аппарель» при встановленні водонагрівача проточного газового, згідно з чеком від 21 червня 2014 року та квитанцією на оплату від 21 червня 2014 року придбані у фізичних осіб - підприємців ОСОБА_6 і ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_5 ), тобто ці матеріали придбані не у ПП «Аппарель», тому відсутні підстави для їх повернення ПП «Аппарель».

Крім того, щоб водонагрівач проточний газовий нормально функціонував, вона замовила у публічного акціонерного товариства «Херсонгаз» (далі - ПАТ «Херсонгаз») та комунального підприємства «Херсонський водоканал» (далі - КП «Херсонський водоканал») новий робочий проект, нові технічні умови та іншу технічну документацію, що призвело до додаткових майнових витрат в сумі

2 510,59 грн.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У вересні 2019 рокудо Верховного Суду надійшов відзив ПП ОСОБА_3 та ПП «Аппарель» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому заявники просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки суди дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу № 667/7869/15-ц з Комсомольського районного суду м. Херсона.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що 17 червня 2014 року ОСОБА_1 та ПП

ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, за умовами якого ПП

ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 газову колонку Termet (турбо), потужністю 23 кВт, вартістю 5 760,00 грн, а остання сплатила за неї вказану суму.

21 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПП «Аппарель» укладено договір побутового підряду, відповідно до умов якого ПП «Аппарель» виконало комплекс робіт з монтажу газової колонки Termet (турбо), потужністю 23 кВт, без підключення газу, в квартирі ОСОБА_1 , яка сплатила за виконані роботи 590,00 грн та 426,50 грн за допоміжні матеріали.

Зазначені обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року, яке набрало законної сили, та відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Згідно з товарним чеком і квитанцією від 21 червня 2014 року придбані допоміжні матеріали, а саме: крани для металопластикових труб розміром різьби 1/2 дюйми діаметром 16 мм 1 шт. у кількості 23 шт., кутник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній 1 шт. - у кількості

8 шт., трійник для металопластикових труб 1-дюймовий внутрішньо/зовнішній 2 шт. - у кількості 8 шт., муфта з`єднувальна для металопластикових труб посилена розміром різьби 1/2 дюйми діаметром 16 мм 3 шт. - у кількості 15 шт., кутник для металопластикових труб розміром 16 х 16 посилений 2 шт. у кількості 22 шт., металопластикова труба Volsir діаметром 16 мм, довжиною 10 м, які ПП «Аппарель» використало при монтажі газової колонки.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року скасовано рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22 грудня

2014 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про розірвання договорів купівлі-продажу від 17 червня 2014 року та побутового підряду від 21 червня 2014 року, а також про стягнення збитків, ухвалено у цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу проточного газового водонагрівача, укладений 17 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_3 , а також договір побутового підряду від 21 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Аппарель»; стягнуто з ПП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 760,00 грн в рахунок сплачених коштів; стягнуто з ПП «Аппарель» на користь ОСОБА_1 1 016,50 грн в рахунок сплаченої вартості робіт та матеріалів.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано застосувавши вищевказані норми права, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року розірвано договори купівлі-продажу від 17 червня 2014 року та побутового підряду від 21 червня 2014 року, що поновило право власності позивачів на газову колонку та матеріали, використані при її встановлені.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що суди неправомірно застосували до спірних правовідносин статтю 652 ЦК України Верховним Судом до уваги не беруться, оскільки застосування вказаної норми не вплинуло на правильність вирішення справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Посилання в касаційній скарзі на те, що проточний газовий водонагрівач придбаний ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 17 червня 2014 року, тобто правовідносини між ОСОБА_1 і ПП ОСОБА_3 мають договірний характер, тому суди безпідставно застосували статті 1212, 1213 ЦК України підлягають відхиленню з таких підстав.

Особа зобов`язана повернути майно, коли підстава набуття згодом відпала. Положення Глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочинами.

Отже, після розірвання договорів купівлі-продажу від 17 червня 2014 року та побутового підряду від 21 червня 2014 року, ОСОБА_1 отримала за рішенням суду за рахунок ПП ОСОБА_3 та ПП «Аппарель» повне відшкодування вартості водонагрівача проточного газового, виробництва S. A. TERMET «AQUA COMFORT turbo G 19-03», та матеріалів, використаних при його встановленні й невиправдано збагатилася внаслідок безпідставного збереження цього майна після розірвання договорів.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що частина допоміжних матеріалів, які були використані ПП «Аппарель» при встановленні водонагрівача проточного газового, згідно з чеком від 21 червня 2014 року та квитанцією на оплату від 21 червня 2014 року, придбані у ФОП ОСОБА_6 і ФОП ОСОБА_5 , тобто ці матеріали придбані не у ПП «Аппарель», тому відсутні підстави для їх повернення ПП «Аппарель», є безпідставними, оскільки після придбання ПП «Аппарель» вказаних матеріалів вони стали його власністю і рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 березня 2015 року з ПП «Аппарель» на користь ОСОБА_1 стягнуто 426,50 грн в рахунок відшкодування вартості матеріалів.

Судами встановлено, що вартість виконаних ПП «Аппарель» робіт становить 590,00 грн, а загальна сума використаних при монтажі водонагрівача допоміжних матеріалів становить 426,50 грн.

Тобто, вище зазначеним рішенням саме з ПП «Аппарель» стягнуто вартість допоміжних матеріалів, які були використані ПП «Аппарель» при встановленні водонагрівача проточного газового.

Посилання в касаційній скарзі ОСОБА_1 на те, що вона не згодна з позовними вимогами про повернення безпідставно набутого майна, оскільки для того, щоб водонагрівач проточний газовий нормально функціонував вона замовила у ПАТ «Херсонгаз» та КП «Херсонський водоканал» новий робочий проект, нові технічні умови та іншу технічну документацію та оплатила виконання супутніх робіт, що призвело до додаткових майнових витрат в сумі

5 248,92 грн підлягають відхиленню, оскільки ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом до ПП «Аппарель» та ПП ОСОБА_3 про розірвання договорів купівлі-продажу та підряду, відшкодування майнової та моральної шкоди, зобов`язання провести демонтаж товару, вимогу про стягнення з відповідачів додаткових майнових витрат, пов`язаних із замовленням у ПАТ «Херсонгаз» та КП «Херсонський водоканал» нового робочого проекту, нових технічних умов та іншої технічної документації не заявляла, а у даній справі така вимога не була предметом судового розгляду.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України, згідно з якою установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ

від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки такі судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 27 січня 2016 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:В. М. Коротун
М. Є. Червинська