Справа №173/407/19
Провадження №2/173/579/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області .

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 року відкрите провадження по справі . Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 21.03.2019 року.

Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк достатній для прийняття спадщини за законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: 11.09.1996 року помер його батько ОСОБА_3, який на момент смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцем після його смерті була дружина померлого, мати позивача, ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою.

Його мати фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті батька, але своїх спадкових прав не оформила в установленому порядку.

18.10.2014 року його мати ОСОБА_4О,. померла.

Після смерті батьків залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Петропавлівська, 109 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

На момент смерті матері він фактично проживав разом з нею, тому помилково вважав, що прийняв спадщину, що залишилась після смерті матері шляхом фактичного проживання у спадковому будинку.

12.02.2019 року він звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.02.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін, які повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідач, ОСОБА_2 сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відзив на позовну заяву не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області письмових пояснень суду не надала.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, 11.09.1996 року помер батько позивача ОСОБА_3, який на момент смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження позивача.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, була дружина померлого та мати позивача ОСОБА_4, яка проживала та була зареєстрована за вищевказаною вище адресою.

Таким чином мати позивача відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, але своїх спадкових прав не оформила в установленому порядку.

18.10.2014 року мати позивача, ОСОБА_4, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті батьків позивача залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Петропавлівська, 109 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

Таким чином після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина, що складається з вищезазначеного житлового будинку .

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4

12.02.2019 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва після матері ОСОБА_4 Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.02.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

Так, відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв'язку з тим, що вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері. Так як фактично проживав у спадковому будинку.

Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишились після смерті ОСОБА_3, та ОСОБА_4, не звертались, що підтверджується повідомленням нотаріуса.

За наведених вище обставин, на думку суду причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини позивача у порушенні прав позивача.

На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку для подання зави про прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для прийняття спадщини після померлої 18 жовтня 2014 року матері ОСОБА_4, тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 21.03.2019 року

Суддя Петрюк Т.М

Зареєстроване: 21.03.2019 року

Оприлюднене: 25.03.2019 року

Дата набрання законної сили: 23.04.2019 року