Справа № 500/534/19
Провадження № 2/500/1584/19
У Х В А Л А

25 березня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі - Топтигіної О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Одночасно в позовній заяві позивач просить у порядку забезпечення позову накласти арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, належне відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, суд вважає, що подану заяву позивача про забезпечення позову необхідно повернути заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, згідно ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Єдиною підставою для забезпечення позову за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви.

Проте, прохання про забезпечення позову викладено в позовній заяві, не додані докази належності майна боржнику на теперішній час та не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В розумінні вимог п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України щодо того, що відповідна заява повинна містити і інші відомості, потрібні для забезпечення позову, та з врахуванням приписів п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зокрема, щодо пересвідчення судом відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, вважаю, що заявник, зазначаючи про необхідність накладення арешту на майно, що належить відповідачу, не зазначає ціну майна, на яке просить накласти арешт, зокрема ринкову, що унеможливлює встановити відповідність та співмірність можливих застосованих обмежень відповідних прав відповідача на вказане майно.

Також, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч.1 ст. 4 цього ж закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлений розмір мінімальної заробітної плати в сумі 1921,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову 384,20 грн. (1921*0,2) та надати до суду квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи невідповідність заяви вимогам, встановленим ст.151 ЦПК України, суд вважає за необхідне, заяву позивача про забезпечення позову у справі - повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,153,260,353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.П.Пащенко