Провадження №4-с/447/4/19
Справа №447/594/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Войтович О.М., розглянувши в м. Миколаїв Львівської області справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, Комунальний заклад Львівської обласної ради Адміністрація історико-культурного заповідника "Стільське городище" на рішення державного виконавця,

в с т а н о в и в :

26.12.2018 ОСОБА_1 подав скаргу відповідно до якої просить: визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця від 10.12.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язати державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист без ідентифікаційного коду боржника. В обгрунтування скарги заявник навів те, що 03.08.2018 суд видав виконавчий лист. Цей виконавчий лист в частині стягнення судового збору заявник пред'явив до виконання у Франківський ВДВС м. Львів. 10.12.2018 державний виконавець винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки такий не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутній ідентифікаційний код юридичної особи - боржника. Така відмова є незаконною, не відповідає правовій позиції ВСУ у справі №6-45цс14 та практиці ЄСПЛ.

Державний виконавець подала відзив на скаргу, відповідно до якого зазначила, що ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчих документів. Якщо виконавчий документ не відповідає цим вимогам, то відсутні підстави для прийняття його до виконання. Тому, вона правомірно винесла оскаржувану постанову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд встановив такі обставини та надав їм оцінку.

11.06.2018 Миколаївський районний суд Львівської області ухвалив рішення у справі №447/594/17, на підставі якого 03.08.2018 було видано виконавчий лист.

10.12.2018 державний виконавець видала повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: відсутній ідентифікаційний код юридичної особи - боржника.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Судом встановлено, що виконавчий документ дійсно не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", а отже державний виконавець правомірно винесла оскаржуване повідомлення.

Суд відхиляє покликання предстанвика заявника на правові позиції Верховного Суду, оскільки такі не можуть бути застосовані до правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі. Зокрема, рішення у справі №447/594/17 ухвалено 11.06.2018. Виконавчий лист видано 03.08.2018. На момент ухвалення даного рішення діяла чинна редакція ст.265 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов'язаний зазначати ідентифікаційний код чи РНОКПП сторін у рішенні. А відповідно до ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Таким чином, заявник вибрав неналежний спосіб захисту порушеного права, звернувшись зі скаргою на повідомлення державного виконавця, замість звернення з заявою про приведення виконавчого документа у відповідність із зазначеними вимогами закону.

Враховуючи наведене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Головатий А. П.