Провадження № 2/201/1185/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

21.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (а.с. № 2).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 28.12.2018р. відкрито провадження у справі і призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання (а.с. № 11).

Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 30.05.2019р. (а.с. № 31).

В позовній заяві позивачка посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.04.1999р. та 21.02.2006р. шлюб було розірвано. Від даного шлюбу в неї з відповідачем є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На дату подачі позову донька студентка першого курсу, навчається за спеціальністю Філологія на денній формі навчання у Дніпровському національному університеті ім. О. Гончара на контрактній основі. Позивачка потребує допомоги від батька на утримання їхньої доньки на час навчання, у зв`язку з чим просила суд стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка в наданій суду заяві 02.10.2019р. позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення (а.с. №44).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчі засідання, які призначалися на 19.02.2019р., 17.04.2019р., 30.05.2019р. та в судові засідання, які призначалися на 08.07.2019р. та 02.10.2019р., жодного разу не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи кожного разу був повідомлений належним чином, а саме за адресою, яка надана ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 07.12.2018р. (а.с. № 10). При цьому, судові повістки були повернуті на адресу суду поштою з відповідною позначкою на конверті „за закінченням терміну зберігання, що також підтверджується реєстром поштових відправлень на 02.10.2019р. (а.с. № 13, 21, 25, 34, 48). Також про дати судових засідань на 08.07.2019р. та 02.10.2019р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 40, 47).

За ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд ухвалою від 02.10.2019р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами з винесенням по справі заочного рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.07.1999р. відділом РАГС Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська (а.с.№3).

Відповідно до довідки вих. № 87-225-865 від 23.09.2019р. ОСОБА_3 навчається на другому курсі денної форми навчання факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства в Дніпровському національному університеті ім. О. Гончара, на контрактній основі, з орієнтовним терміном навчання до 30.06.2022р. (а.с. № 46) Відповідно до договору №450-18 від 14.08.2018р. про надання освітніх послуг, вартість навчання становить 42 000грн. (по 10 500грн. на рік) (а.с.№7).

Батько участі у матеріальному забезпеченні доньки не приймає.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 191, ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, починаючи від дня пред`явлення позову.

Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти.

Аналізуючи вищевикладене та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що розмір аліментів - 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, який просить стягнути позивачка на утримання повнолітньої доньки на період навчання є завищеним, з огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком обох батьків.

Позивачка не надала суду доказів, що підтвердили б її матеріальне становище та не можливість надавити матеріальну допомогу донці, не надано будь-яких інших доказів, які свідчили про необхідність стягнення аліментів з боржника саме в цьому розмірі.

За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач не надав заперечень проти стягнення аліментів, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача аліменти на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дніпровському національному університеті ім. О. Гончара, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 21.11.2018р.

В рішенні суду не зазначається граничний мінімальний розмір аліментів (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), як просила це позивачка, оскільки він застосовується тільки при стягненні аліментів на неповнолітню (малолітню) дитину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.182, ч. 1 ст. 191, ст.ст.199, 200 СК України, п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 280, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, аліменти на період навчання його повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення нею навчання у Дніпровському національному університеті ім. О. Гончара, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , починаючи стягнення з 21.11.2018р.

Рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України, а саме заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.