Справа № 515/59/19
Провадження № 2/515/431/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача ОСОБА_2 .,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приморсь- кої сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2019 року ОСОБА_3 в особі свого представника пред`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно: земельну ділянку площею 3,93 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право при- ватної власності на змелю серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , яку він фактично прийняв у спадок після смерті її матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та зе- мельна ділянка загальною площею 3,93 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,31 га та 3,62 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, з причини не надання доказів фактичного прийняття спадщини. Те що його батько фак- тично вступив в управління спадщиною після смерті матері, а він вступив в управління спадщи- ною після смерті батька, підтверджується довідками сільської ради. Зважаючи на те, що успадку- вати земельні ділянки у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним пра- во власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати за позивачем право вланості на спадкові земельні ділянки, та вказував на те, що існує розбіжність у написанні прізвища спадкодавця в державному акті на право приватної влас- ності на землю серії НОМЕР_2 та в свідоцтві про смерть. Так, у державному акті на право приватної власності на землю прізвище батька позивача зазначено « ОСОБА_6 », а згідно свідо- цтва про смерть «ОСОБА_6», правовстановлюючий документ дійсно належав померлому, а факт його належності вважав можливим встановити в рамках позовного провадження. Просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву до суду та позивачу не на- діслав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ух- валу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій: паспорту серії НОМЕР_3 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , (а.с.4,6) видно, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як видно з копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 (а.с.7), батьки позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_8 08.12.1979 р. зареєстрували шлюб у Приморсь- кій сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 19.

Згідно копій свідоцтв про смерть: серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_10 (а.с.8,9) мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ., батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , обоє в АДРЕСА_2.

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , вида- ного 14.09.2001 р., та додатків до нього (а.с.10-12) підтверджується, що земельна ділянка загаль- ною площею 3,93 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 3,62 га та 0,31 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність ОСОБА_9 .

Як встановлено у судовому засіданні, дійсне прізвище батька позивача «ОСОБА_6», од- нак в державному акті на право власності на земельну ділянку помилково вказано «Голобороть- ко». Таким чином, державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11, ви- даний Приморською сільською радою 14.09.2001 р. на ім`я ОСОБА_4 , належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5

Вартість земельної ділянки загальною площею 3,93 га, яка складається з двох частин: 3,62 та 0,31 га, що перебувала у власності ОСОБА_4 (нині померлого), становить 87144 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « ОСОБА_11 » 28.11.2018 р. (а.с.19-20).

Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 з додатками (а.с.13-15) ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,93 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Вартість вказаної земельної ділянки площею 3,93 га, становить 94607 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « ОСОБА_11 » 28.11.2018 р. (а.с. 17-18).

Відмова нотаріуса (а.с.16) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про пра- во на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 з причини втрати ним шести- місячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прий- няття спадщини.

Довідками виконавчого комітету Приморської сільської ради №№ 696, 697 від 23.08.2018 р. (а.с.21,22) підтверджується, що після смерті ОСОБА_5 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 р., фактич- но прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном її чоловік ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_7 , фактично вступив в управління спад- ковим майном його син ОСОБА_3

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вс- тупив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого ОСОБА_4 , а от- же, спадкоємцем першої черги за законом, фактично прийняв спадок вступивши в управління та володіння спірними земельними ділянками. Також судом встановлено, що його батько ОСОБА_4 фактично прийняв спадок вступивши в управління та володіння земельною ділянкою після смерті дружини, але не оформив право власності на своє ім`я.

Отже, суд вважає, що за ОСОБА_3 може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 3,93 га, та земельну ділянку загальною площею 3,93 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,31 га та 3,62 га, що залишилися після смерті його батька ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК України (в ред.1963 року), ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на зе- мельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . в с.При- морське Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , право власності на:

земельну ділянку площею 3,93 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Приморською сільською Радою народних депутатів 18 жовтня 2001 року на ім`я ОСОБА_5 ;.

земельні ділянки площею 0,31 га та 3,62 га, загальною площею 3,93 га, що розташовані на те- риторії Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_12 , виданого Приморською сільською Радою народних депутатів 14 вересня 2001 року на ім`я ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко