Єдиний унікальний номер 725/601/19
Номер провадження 2/725/74/19
21.03.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А.
За участю секретаря: Майстрюк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Посилалася на те, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить на праві власності будинок №85, що по вул. Винниченка м. Чернівці.
З червня 1997 року за її згодою у вказаному будинку було зареєстровано її сина ОСОБА_2
Проте з 2007 року ОСОБА_2 не проживає у спірному житловому приміщенні, його особисті речі у будинку відсутні. На її неодноразові прохання відповідач відмовляється доборовільно знятись з реєстрації місця проживання.
У звязку реєстрацією місця проживання ОСОБА_2 у будинку №85, що по вул. Винниченка м. Чернівці у неї виникли труднощі щодо реалізації права власності, зокрема сплати додаткових коштів по утриманню квартири та перешкоди у відчудженні квартири.
Таким чином, відповідач за вказаною адресою не проживає, обовязки по сплаті комунальних послуг не виконує та має інше місце проживання. Будь-яких речей відповідача за данною адресою не має. Перешкоди у користуванні будинком йому ніхто не чинив. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується.
Реєстрація місця проживання відповідача у її квартирі перешкоджає їй у реалізації повноважень власника.
Просила позов задовольнити, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком №85, що по вул.Винниченка м. Чернівці.
Відповідачем відзиву на позов подано не було.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.
Відповідач у судове засідання не повторно з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності будинок №85, що по вул. Винниченка м. Чернівці (а.с.6).
Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З акту ПП «Житлосервіс» №28 від 26.01.2019 року вбачається, що відповідач у даному будинку дійсно зареєстрований, однак не проживає за вказаною адресою з 2003 року(а.с.10).
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як розяснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.
У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у звязку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, за захистом якого він змушений був звернутися до суду.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 280, 281, 282, 284 ЦПК України суд ,-
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП не відомий), зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком №85, що по вул. Винниченка м. Чернівці.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька