Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1282/19
УХВАЛА
іменем України

26 березня 2019 року м. Коростень Житомирської області

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Коренюк В.П., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити юридичний факт його перебування з 20 по 24 жовтня 1986 року у відрядженні на території військової частини НОМЕР_1 у місті Коростені Житомирської області, а також факт належності йому акту виконаних робіт з ревізії газових редукторів з 20 по 24 жовтня 1986 року.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріаламии, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 2 пункту 3 частини 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, в тому числі, у порядку окремого провадження. Окреме провадження призначено для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що можуть бути встановлені судом, міститься у частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, за нормою частини 2 цієї ж статті у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів заявник є громадянином Російської Федерації.

Відповідно до статті 496 Цивільного процесуального кодексу України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналогічна норма міститься в статті 73 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Згідно із пунктами 7, 9 частини першої статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України.

Згідно з положенням статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що відповідно до вимог частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Крім того у заяві ОСОБА_1 не зазначено компетентний орган в особі заінтересованої особи, що суперечить частині 1 статті 496 Цивільного процесуального кодексу України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику, оскільки не підсудна Коростенському міськрайонному суду Житомирської області.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.19, 76, 185, 260, 293-294, 316, 353, 496, 497 Цивільного процесуального кодексу України,-

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявникові ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк