Справа № 589/3269/18
Провадження № 2/589/448/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді - Євдокімової О.П.

при секретарі - Юрочко Л. М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Шостка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про виділення частки житлового буднику з господарськими будівлями і спорудами в окремий самостійний об'єкт нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду звернулись з зазначеним позовом зазначені сторони. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони побудували двоквартирний будинок розташований по вул.Гагаріна, 11 в смт Вороніж Шосткинського р-ну в якому проживають на сьогоднішній день дві родини, але в натурі будинок між родинами не розділений, тому просять суд задовольнити їх позовні вимоги та

виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в натурі у приватну спільну часткову власність, як окремий обєкт нерухомості, в житловому будинку №11а по вул.Гагаріна в смт Вороніж Шосткинського р-ну приміщення загальною площею 110,5 кв.м. житловою площею 54,2 кв.м, до складу яких входять: житлова кімната №1-2 - площею 11,7 м2 житлова кімната №1-3 площею 13,1 м2 житлова кімната №1-8- площею 10,6 м2, житлова кімната №1-9- площею 18,8 м2, коридор №1-1, 1-4 - площею 12,4 м2 вбиральня №1-5 площею 1,4 м2, ванна №1-6 - площею 4,6 м2, передпокій №1-7 - площею 15,9 м2 , кухня №1-19 площею 5,0 м2, веранда №1-1 площею 6.2 м2, веранда №1-11 площею 10,8 м2 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді гаражу , що позначений літерою «В», сараїв - літери «Б», «Г», «З», «Ля, «М», «Н». навісу літера «Д», уборна - літера «У», погребу літера «Пг», та огорожа «№-1», розподіливши частки у виділеному житловому будинку наступним чином ОСОБА_1 - 1/5 частина. ОСОБА_2 2/5 частини. ОСОБА_3 - 1/5 частина. ОСОБА_4 - 1/5 частина;

виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в натурі у приватну спільну часткову власність, як окремий обєкт нерухомості, в житловому будинку N1І а по вул. Гагаріна в смт Вороніж Шосткинського р-н приміщення загальною площею 118,4 кв. м, житловою площею 55,3 кв.м. до складу яких входять: житлова кімната №2-2 - площею 19,1 м2. житлова кімната №2-3 площею 10,0 м:2, житлова кімната №2-9 - площею 14.0 м2, житлова кімната №2-10 - площею 12.2 м:2. коридор №2-1. 2-6 - площею 12.3 м2, вбиральня №2-8 площею 1,4 м2, ванна №2-7 - площею 4,7 м2, передпокій №2-4 - площею 16.0 м2, кухня №2-11 - площею 10.7 м2, веранда №2-111 площею 3,5 м2, веранда №2-ІУ - площею 6.2 м2 . веранда №2-У - площею 3,8 м2 , котельна №2-5 - площею 4.5 м2, з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді гаражу, що позначений літерою «О», сараїв літери «Б1». «Е». «Ж», навісів - літера «П» та «Р», вбиральні - літера «У1», погребу - літера «Пг1». та огорожа «№-2». розподіливши частки у виділеному житловому будинку наступним чином ОСОБА_5 1/4 частина, ОСОБА_6 1/4 частина, ОСОБА_8 1/4 частини та ОСОБА_9 1/4 частина.

В судове засідання сторони не зявились надали суду заяви в яких просили їх позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та визнали в повному обсязі зустрічні позовні вимоги.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що 22 червня 1989 року Локомотивному депо м.Конотоп Південно-Західної залізниці було надано Виконавчим комітетом Шосткинської районної ради народних депутатів на будівництво - двоквартирного будинку по вул.Гагаріна, 11 в смт Вороніж на вільних землях присадибного фонду совхозу « Шосткинський»

Будівництво даного будинку було закінчено в 1991 році.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в користування надано квартиру № 1 в даному будинку. І з того часу вони мешкають в ній.

Іншу кварту №2 в даному будинку було надано в користування ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 де до цього часу мешкають останні.

В 1993 році сторонам по справі надані в користування земельні для обслуговування житлового будинку .N11 квартири відповідно №1 та №2 по вул.. Гагаріна в смт Вороніж Шосткинського р-н.

На даних суміжних ділянках кожен з сторін побудував собі необхідні господарські будівлі і споруди, які відповідають вимогам законодавства та розташовані на земельній ділянці що належить позивачам.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Право приватної власності набувається в порядку , визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

ВІДПОВІДНО до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник маг право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст.ст.355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на прані спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на прані спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник мас право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

ВІДПОВІДНО ДО ст. 356 ч.І ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожною з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у псиних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часі кок» майна и натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому . Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

ЗгіДНО ст. 35К ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання Йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у прані спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, то є у їх спільній частковій власності, зокрема.

У відповідності до ч.І та ч2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Проте, наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, то утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все. у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно віл волі інших осіб.

Як випливає з положення ч.І та ч.З ст. 367 ЦК України, поділ в натурі манна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один п співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Такі висновки ґрунтуються на положенні ст. ст. 15, 16 ЦК України, відповідно до яких кожній особі гарантується право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання прана або застосування інших способів захисту, встановлених законом, зокрема поділу (виділу) в натурі майна, що є у спільній частковій власності.

Укласти відповідний договір не вбачається за можливе в зв'язку з наявністю самочинного будівництва

Відповідно до абз. І її. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадин на жилий будинок)» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилою будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місію при наявності технічної можливості переобладнати приміщення і ізольовані квартири.

Як випливає з технічного паспорту житлового будинку. Його конструктивні елементи збудовані таким чином, що кожній її сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом.

Зазначений у позові розподіл здійснено сторонами добровільно і кожен з них користується належною йому частиною житлового будинку, про що свідчить висновок про поло ШМБТІ

Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, ЩО регулює право приватної власності громадян на жилий будинок». Пленум Верховного суду України розяснив, що при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в буднику вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч 2 ст. 183 ЦК України) Річ. яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183)

Підстав для визнання спірного жилого будинку неподільною річчю чи законодавчої заборони виділення частки будинку в даному випадку відсутні, що дає можливість виділити в натурі частку із майна, ЩО Є у спільній частковій власності.

Враховуючи норми ст. сг.186. 380. 381 ЦК України господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж. санвузол наземні й підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці та призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі об'єкти визнаватися не може.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов сторонами доведено і визнання позову не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому його слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265 258 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.16. 183. 316. 317, 319. 356-358. 364. 367 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги сторін задовольнити в повному обсязі.

Виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в натурі у приватну спільну часткову власність, як окремий обєкт нерухомості, в житловому будинку №11а по вул.Гагаріна в смт Вороніж Шосткинського р-ну приміщення загальною площею 110,5 кв.м. житловою площею 54,2 кв.м, до складу яких входять: житлова кімната №1-2 - площею 11,7 м2 житлова кімната №1-3 площею 13,1 м2 житлова кімната №1-8- площею 10,6 м2, житлова кімната №1-9- площею 18,8 м2, коридор №1-1, 1-4 - площею 12,4 м2 вбиральня №1-5 площею 1,4 м2, ванна №1-6 - площею 4,6 м2, передпокій №1-7 - площею 15,9 м2 , кухня №1-19 площею 5,0 м2, веранда №1-1 площею 6.2 м2, веранда №1-11 площею 10,8 м2 з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді гаражу , що позначений літерою «В», сараїв - літери «Б», «Г», «З», «Ля, «М», «Н». навісу літера «Д», уборна - літера «У», погребу літера «Пг», та огорожа «№-1», розподіливши частки у виділеному житловому будинку наступним чином ОСОБА_1 - 1/5 частина. ОСОБА_2 2/5 частини. ОСОБА_3 - 1/5 частина. ОСОБА_4 - 1/5 частина.

Виділити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в натурі у приватну спільну часткову власність, як окремий обєкт нерухомості, в житловому будинку N 1І а по вул. Гагаріна в смт Вороніж Шосткинського р-н приміщення загальною площею 118,4 кв. м, житловою площею 55,3 кв.м. до складу яких входять: житлова кімната №2-2 - площею 19,1 м2. житлова кімната №2-3 площею 10,0 м:2, житлова кімната №2-9 - площею 14.0 м2, житлова кімната №2-10 - площею 12.2 м:2. коридор №2-1. 2-6 - площею 12.3 м2, вбиральня №2-8 площею 1,4 м2, ванна №2-7 - площею 4,7 м2, передпокій №2-4 - площею 16.0 м2, кухня №2-11 - площею 10.7 м2, веранда №2-111 площею 3,5 м2, веранда №2-ІУ - площею 6.2 м2 . веранда №2-У - площею 3,8 м2 , котельна №2-5 - площею 4.5 м2, з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді гаражу, що позначений літерою «О», сараїв літери «Б1». «Е». «Ж», навісів - літера «П» та «Р», вбиральні - літера «У1», погребу - літера «Пг1». та огорожа «№-2». розподіливши частки у виділеному житловому будинку наступним чином ОСОБА_5 1/4 частина, ОСОБА_6 1/4 частина, ОСОБА_8 1/4 частини та ОСОБА_9 1/4 частина.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_10