Провадження №2/155/181/19
Справа №155/394/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання шлюбу недійсним.

Свій позов мотивує тим, що вона 10 листопада 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Даний шлюбу було зареєстровано в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис №133. В шлюбі дітей немає.

Вказує на те, що відповідач, ОСОБА_3, не мав наміру створювати з нею сімю, оскільки після укладення шлюбу відповідач одразу ж запросив на проживання в Україну свою родину. З моменту реєстрації шлюбу і на момент подачі позову до суду відповідач ніде не працював, на зауваження позивача щодо працевлаштування він відповідав нецензурними словами, криками та побоями, постійно стверджував, що він працювати не буде. Також після реєстрації шлюбу виявилось, що відповідач є особою жіночої статі, а не чоловічої. Дана обставина підтверджується паспортом громадянина ОСОБА_4 в графі «стать» зазначено жирною буквою «F», що в перекладі зазначається як «Ж» жіноча стать. Інтимних відносин з ним у позивача не було. Крім того зазначає, що чинним законодавством України не передбачено реєстрацію одностатевих шлюбів. На прохання позивача знятись з тимчасового реєстраційного обліку за її адресою та залишення помешкання разом зі своєю родиною, відповідач відмовляється. Таким чином, відповідач переслідував корисливі мотиви у звязку з реєстрацією шлюбу з позивачем, а саме отримання дозволу на постійне перебування та проживання на території України. З огляду на це, просить позов задовольнити.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю з наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Такі ж пояснення давала й на попередніх судових засіданнях.

Відповідач, ОСОБА_2 та її представник, ОСОБА_5, в попередніх судових засіданнях, а також у відзиві на позовну заяву позову не визнали, зазначивши, що всі доводи позивача щодо предмету спору є надуманими, необґрунтованими та безпідставними. Зокрема, зазначили, що при видачі відповідачу паспорта громадянина ОСОБА_4 в графі «стать» було допущено описку на яку він ніколи не звертав уваги, оскільки жодних проблем, повязаних з цим, в нього ніколи не виникало, як при перетині кордону з боку працівників прикордонної служби ОСОБА_6 ОСОБА_4 так і з боку працівників прикордонної служби України та ОСОБА_6 Білорусь. Також жодних питань не виникало і при реєстрації шлюбу в Україні. Вказану описку згодом й було усунуто. Щодо інших обставин справи позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, як от витягу з актового запису про народження відповідача в якому була б зазначена його стать при народженні, чи документів про переміну статі, чи імені, чи відмови державних органів ОСОБА_6 ОСОБА_4 в наданні такої інформації на запит адвоката, що підтверджує безпідставність її позовних вимог. У звязку з цим, просили в задоволені позову відмовити.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

У відповідності до ст.42 СК України право на звернення до суду із позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи права яких порушені у звязку із реєстрацією цього шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК України). За теоретичним на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя.

Шлюб це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сімї. При вирішенні даної справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення ч.2 ст.41 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 10 листопада 2015 року, зареєстрованому в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції у Волинській області, актовий запис №133, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Паспортом громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_4 серії ВА №2124857, виданого 18 серпня 2015 року стверджується, що ОСОБА_2 народився 13 жовтня 1984 року, в графі «стать» в перекладі з вірменської мови на англійську мову зазначена буква «F», що, в свою чергу, в перекладі з англійської мови на українську мову означає «Ж», тобто жіноча стать.

Актом про народження №1249 від 19 жовтня 1984 року стверджується, що ОСОБА_7 народилася 13 жовтня 1984 року, в графі «стать» зазначено букву «ж», тобто жіноча, місце народження Республіка Вірменія, місто Єреван.

А відповідно до акта про зміну імені №42 від 05 серпня 2015 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила своє імя «Анна» на «Гагік» і значиться як «Барсегян Гагік Норайрович», національність вірменин, громадянство ОСОБА_6 ОСОБА_4.

Таким чином, вказані письмові докази повністю спростовують твердження відповідача та його представника про відсутність належних та допустимих доказів, зокрема актового запису про народження відповідача в якому була б зазначена його стать при народженні та актового запису про переміну імені відповідача, на обґрунтування позовних вимог позивача.

До показів свідка ОСОБА_8 суд відноситься критично, так як вони жодним чином не відносяться до предмету спору, а тому їх до уваги не приймає.

Відповідно до ст.44 СК України час, з якого шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Відповідно до ст.45 СК України, недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану анулюється на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений без наміру створення сімї та набуття права та обовязків подружжя, а тому він є фіктивним, що є підставою для визнання його недійсним.

На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним у звязку з його фіктивністю підлягають задоволенню.

Позивач, ОСОБА_1, в письмовій заяві відмовилася від стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 247, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.21, 38, 39, 40, 41, 44, 45 СК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином ОСОБА_6 ОСОБА_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції у Волинській області 10 листопада 2015 року, актовий запис №133 визнати недійсним.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Голова Горохівського районного суду ОСОБА_9