Справа № 182/8192/18
Провадження № 2/188/137/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з цим позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,8721 га, розташовану на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. За життя ОСОБА_4 заповіт не складала. Відповідач є також донькою померлої, тобто спадкоємцем першої черги і вона відмовилася від спадщини після смерті матері та до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Позивач пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини, бо проживала разом з матір'ю на момент її смерті і вважала себе такою, що прийняла спадщину. Позивач 24.09.2018 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус своїм листом від 24.09.2018 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском нею строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.

На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 60 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 29.01.2019 було замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на належних відповідачів Нікопольську міську раду Дніпропетровської області (далі - відповідач 1), Хорошівську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - відповідач 2).

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 1 подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі і просив прийняти рішення згідно з діючим законодавством.

Представник відповідача 2 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши надані позивачем докази, суд зазначає таке.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 03.12.2012 виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8721 га, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства на території Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 23.09.2005 Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с.10) та 15/285 приватної спільної частки в домоволодінні АДРЕСА_1 що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12629157 від 24.11.2006, виданим Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.10.2006, виданим державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. (а.с. 11-12).

Мати позивача заповіт не посвідчувала.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Родинні стосунки позивача та померлої підтверджуються свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_3, виданим 10.06.1968 Хорошівським сільським ЗАГС, в якому матір'ю позивача записана ОСОБА_4 (а.с. 16) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 21.05.2013, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб, і ОСОБА_1 взяла собі прізвище свого чоловіка «ОСОБА_1» (а.с. 7).

ОСОБА_3 протягом передбаченого законом строку заяву про прийняття спадщини не подавала, тому вона не може вважатися такою, що прийняла спадщину за законом. На підставі чого ухвалою суду від 29.01.2019 було замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на належних відповідачів (а.с.39-40).

Померла мати позивача була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія її паспорту НОМЕР_4, виданого 03.06.1997 Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 19).

Позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить копія її паспорту НОМЕР_5, виданого 19.02.1996 Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 19).

Позивач стверджувала у позові, що вона проживала без реєстрації у будинку АДРЕСА_1, з 01.06.2011 і по теперішній час і вела спільне господарство, надавши на підтвердження цієї обставини довідку, видану 26.10.2018 органом самоорганізації населення «Квартальний комітет № 17» (а.с. 9).

Однак, ця довідка, на думку суду, не є допустимим доказом проживання особи за певною адресою, крім того ця довідка викликає сумнів у її достовірності, оскільки записи в ній зроблені різного кольору пастами.

Позивач зазначає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини через те, що вважала себе такою, що прийняла спадщину, бо проживала разом зі спадкодавцем на день його смерті. Після смерті матері позивач продовжила проживати у будинку, підтримувала будинок в належному стані, відремонтувала його, сплачувала за комунальні послуги. У зв'язку з втратою матері позивач тривалий час перебувала у важкому психологічному і фізичному стані та скрутному матеріальному становищі, тому протягом шести років не зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

24.09.2018 позивач особисто в усній формі звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з питання оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус своїм листом від 24.09.2018 № 129/02-17 роз'яснила позивачу, що вона вважається такою, що не прийняла спадщину і нотаріус рекомендувала позивачу звернутися до суду для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 13).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1).

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому вказала, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У листі Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Вказаним листом визначений також і перелік причин пропуску строку, які можуть бути визнані судом поважними, а саме: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних силах України тощо. Цей перелік не є вичерпним.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд встановив, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає, а позивач не звернулася у передбачені законом строки з заявою на прийняття спадщини за законом до нотаріуса. Нотаріус не погодилася з твердження позивача, що вона прийняла спадщину, бо фактично проживала разом зі спадкодавцем на день її смерті, і зазначила у своєму роз'ясненні, що, оскільки позивач заяву про прийняття спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрована за адресою померлої не була, то вона вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.13).

Позивач не надала суду достатніх доказів поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса.

Суд вважає, що позивач обрала не вірний спосіб захисту свого права на спадщину, оскільки просить суд визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на наявність обставин, передбачених ч.3 ст.1268 ЦК України, і не погоджуючись з позицією нотаріуса стосовно визначення її місця проживання на день смерті спадкодавця. Позивачу доцільніше звернутися з позовною заявою до суду про визнання права власності на спадкове майно за законом з підстави, передбаченої ч.3 ст.1268 ЦК України і у цьому ж провадженні довести факт спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті як умову визнання її такою, що прийняла спадщину.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1).

Отже, право визначати предмет і підставу позову і змінювати їх є виключним правом позивача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, судові витрати слід залишити на позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220-1223,1225, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1 до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, місце розташування: 53200, вул. Електрометалургів, 3 м. Нікополь, Дніпропетровська область, Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, місце розташування: вул. Центральна, 15, с. Хороше, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Судові витрати позивача ОСОБА_1 залишити на ній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя П. О. Бурда