ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2148/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1005/19Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року, ухвалену суддею Тесленко Т.В., повний текст ухвали складено - дати не вказано

за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2012 року, без номеру, у розмірі 28 959,61 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишена без задоволення, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року - без змін.

09 січня 2019 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Заява ОСОБА_2 мотивована тим, що ухваливши рішення у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач при розгляді справи, тому просив суд першої інстанції ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 352,40 грн. та витрати на підготовку висновку комісійної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 90/91 у розмірі 8 008,00 грн.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що постановою Полтавського апеляційного суду оскаржуване позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, тобто рішення суду набрало законної сили 29.11.2018 року та вважається таким, що виконане. Проте, заява про ухвалення додаткового рішення подана ОСОБА_2 до суду 09 січня 2019 року, тобто після закінчення строку, передбаченого на виконання рішення. Врахувавши, що ОСОБА_2 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення після закінчення строку, передбаченого на виконання рішення згідно ст. 270 ЦПК України, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що цивільно-процесуальний кодекс України не містить положень щодо обов'язку сторони у справі заявляти усні чи письмові клопотання про повернення понесених нею судових витрат, як обов'язкову умову для розподілу судових витрат, а у призначенні додаткового судового засідання для вирішення питання про судові витрати взагалі не було потреби, оскільки всі докази про понесені судові витрати були подані сторонами до закінчення судових дебатів у справі. Крім того, суд мав право з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат в порядку ч.1 ст. 270 ЦПК України. Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що строк на виконання рішення закінчився у день набрання судовим рішенням законної сили, а саме 29 листопада 2018 року - день прийняття Полтавським апеляційним судом постанови у справі. Проте, до правових наслідків набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції процесуальний закон не відносить «закінчення строку на виконання рішення» у розумінні ч.2 ст. 270 ЦПК України, а тому суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено (т. 1 а. с. 227-230).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишена без задоволення, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 вересня 2018 року - без змін (т.2 а.с. 18-22).

09.01.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду, в якій відповідач зазначає, що суд першої інстанції не вирішив питання про стягнення витрат за проведення судово - почеркознавчої експертизи № 90/91 у розмірі 8 008,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352,40 грн. (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення після закінчення строку, передбаченого на виконання рішення, згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України.

Проте, апеляційний суд у складі колегії суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Проте, згідно ч.1,2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було сплачено за проведення судово - почеркознавчої експертизи № 90/91 - 8 008,00 грн. (т.1 а.с.166) та 320 грн. судового збору (т.1 а.с.79).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на вказану норму цивільного процесу. Із ухвали суду не вбачається, що суд першої інстанції досліджував обставини в цій частині, а саме чи заявляли відповідач та його представник ОСОБА_3 до закінчення судових дебатів у справі клопотання про стягнення понесених витрат на проведення експертизи та сплату судового збору, ухвала суду не містить висновків відносно цього.

Апеляційний суд не наділений процесуальним правом ухвалення додаткового рішення у справі, у якій ухвалене рішення судом першої інстанції, тому позбавлений можливості давати правову оцінку фактичним обставинам відносно того чи дотрималася сторона відповідача вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України при розгляді справи судом першої інстанції, т. я. вбачається, що суд першої інстанції ці обставини не досліджував, мотивувальна частина ухвали суду не містить висновків суду в цій частині.

Таким чином, при розгляді заяви по суті суд першої інстанції не з»ясував вказані обставини та прийняв передчасне судове рішення.

Враховуючи те, що у даному випадку питання ухвалення додаткового рішення відноситься до повноважень суду першої інстанції, який ухвалив рішення у справі, апеляційний суд не наділений процесуальним правом ухвалення додаткового рішення, тому ухвала підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п. 4 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п. 4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2019 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 березня 2018 року.

СУДДІ: Дорош А.І. Лобов О.А. Триголов В.М.