Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 173/1411/16-ц

провадження № 61-24411св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року у складі судді Шевченко О. А. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року у складі колегії суддів: Посунся Н. Є., Баранніка О. П., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 06 квітня 2016 року ОСОБА_1 була звільнена з філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - «ВГМК» ДП «ОГХК») з посади техніка першої категорії відділу головного енергетико-збагачувального виробництва філії «ВГМК» ДП «ОГХК» згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України. Під час звільнення з відповідачем повністю проведено розрахунок, а саме сплачено: вихідну допомогу при звільненні відповідно до статті 44 КЗпП України у розмірі 3 252 грн 30 коп.; одноразову допомогу при звільненні відповідно до пункту 6.12.4 колективного договору у розмірі 1 4715 грн 08 коп.; матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до пункту 3.28 колективного договору у розмірі 603 грн 57 коп.

На виконання рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено на роботі з 07 квітня 2016 року. У зв`язку з чим вважав, що ОСОБА_1 безпідставно набула майно за рахунок позивача, а саме - виплати у розмірі 18 570 грн 95 коп., оскільки після поновлення на роботі у неї виник обов`язок повернути ці кошти. Також звертав увагу на те, що однією з підстав поновлення ОСОБА_1 на роботі була відсутність погодження її звільнення з профспілковою організацією, проте у позивача була відсутня інформація про членство ОСОБА_1 у будь-якій профспілковій організації.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» просило суд стягнути з ОСОБА_1 суму безпідставно набутих коштів у розмірі 18 570 грн 95 коп., а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року у позові ДП «ОГХК» в особі філії «ВГМК» ДП «ОГХК» до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що виплати позивачем були проведені добровільно, рахункових помилок під час проведення виплат не встановлено, недобросовісність відповідача не доведена, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення коштів ОСОБА_1 позивачу. А тому позовні вимоги вважав необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому районний суд керувався вимогами закону про те, що заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї не підлягає поверненню, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» відхилено. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідачки суми безпідставно набутих коштів, оскільки виплати позивачем були проведені добровільно, рахункових помилок під час проведення виплат не встановлено, недобросовісність відповідачки не доведена.

Крім того, судом першої інстанції правильно вказано, що поновлення відповідачки на посаді та відновлення всіх її порушених прав у зв`язку з незаконним звільненням не скасовує факт її звільнення, а тому виплати, які остання отримала при звільненні, пов`язані, саме з її звільненням та не свідчать про безпідставність їх отримання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. Посилалося на те, що висновки судів про відмову у позові з посилання на положення статті 1212 ЦК України є помилковими з огляду на те, що відповідач отримала кошти у зв`язку з її звільненням і така підстава згодом відпала.

Також вважало неправильним посилання судів на положення статті 1215 ЦК України та 44 КЗпП України, якими не надана належна оцінка діям відповідача, яка, отримавши грошову допомогу, оскаржила наказ, на підставі якого вона була виплачена, та не врахували правові позиції Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2017 року було відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано з Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області указану цивільну справу.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Відзив на касаційну скаргу від учасників справи не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На підставі наказу від 06 квітня 2016 року ДП «ОГХК» філія «ВГМК» № 173 ОСОБА_1 було звільнено з посади техніка 1 категорії у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а.с. 5).

Під час звільнення з ОСОБА_1 було проведено розрахунок, а саме сплачено 18 570 грн 95 коп. - вихідну допомогу при звільненні відповідно до статті 44 КЗпП України у розмірі 3 252 грн 30 коп.; одноразову допомогу при звільненні за скороченням штатів відповідно до пункту 6.12.4 колективного договору на 2015 - 2016 роки у розмірі 14715 грн 08 коп.; матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до пункту 3.28 колективного договору на 2015 - 2016 роки у розмірі 603 грн 57 коп.

Факт проведення розрахунку та розмір сплачених коштів в судовому засіданні сторони визнали.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено на посаді техніка першої категорії відділу головного енергетика збагачувального виробництва у філії «ВГМК» ДП «ОГХК» з 07 квітня 2016 року (а.с. 7-11).

Наказом ДП «ОГХК» філія «ВГМК» від 25 травня 2016 року № 453-П ОСОБА_1 було поновлено на роботі (а.с. 6).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Встановлено, що відповідач була поновлена на роботі на підставі рішення суду, оскільки її звільнення було визнано незаконним. Проте поновлення її на посаді та відновлення всіх її порушених прав у зв`язку з незаконним звільненням не скасовує факт її звільнення, навіть, якщо таке звільнення було незаконним. Виплати, які відповідач отримала були пов`язані саме з її звільненням, тому твердження позивача про безпідставність отримання таких виплат відповідачем є необґрунтованим.

ОСОБА_1 отримала від ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» кошти у розмірі 18 570 грн 95 коп., у зв`язку з її звільненням і така підстава згодом не відпала.

Крім того, згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Враховуючи те, що виплати позивачем були проведені добровільно, рахункових помилок під час проведення виплат не встановлено, недобросовісність відповідача не доведена, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для повернення ОСОБА_1 коштів ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Зважаючи на викладене, висновки зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, відповідають дійсним обставинам справи, а тому суди ухвалили законне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Посилання на неприйняття судом до уваги правової позиції щодо застосування положень статей 1212, 1215 ЦК України та 44 КЗпП України,висловленої Верховним Судом України у постанові від 01 лютого 2017 року № 6-2711цс16 є необґрунтованими з огляду на те, що у зазначеній постанові вирішувався спір з іншими фактичними обставинами, а справа була направлена Верховним Судом України на новий розгляд для з`ясування дійсних обставин справи.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів про відсутність підстав для повернення відповідачкою зазначених коштів, які були предметом розгляду судів попередніх інстанцій і їм надана належна оцінка.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович