Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1173/07
Провадження № 6/553/89/2019
У Х В А Л А

Іменем України

22.10.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.,

при секретарі - Бідній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що державним виконавцем Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Лісним І.А. 16 липня 2018 року в межах виконавчого провадження № 56713517 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_3 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Полтави 04.09.2007 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12.07.2007 року до досягнення нею повноліття. Вважає постанову незаконною, оскільки вона винесена на підставі виконавчого листа, який не підлягає виконанню. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.06.2018 року в справі № 2-1173/07 встановлено, що виконавчий лист вважається втраченим і замість нього необхідно видати дублікат, який датований 04.09.2007 року. Дублікат виконавчого листа жодним чином не може бути виданий раніше винесеної ухвали.

Просить визнати виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Полтави 04.09.2007 року по справі про стягнення з ОСОБА_2 аліментів щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 12.07.2007 року до досягнення нею повноліття таким, що не підлягає виконанню.

Від стягувача ОСОБА_6 до суду надійшло письмове заперечення на заяву ОСОБА_2 , в якому вона вказує, що на підставі судового рішення про стягнення з заявника аліментів нею був отриманий виконавчий лист, який пред`явлений для виконання. У зв`язку з втратою виконавчого листа при пересилці з одного органу виконавчої служби до іншого вона звернилась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, отримавши який на підставі ухвали віл 18.06.2018 року, пред`явила до виконання. Заявник ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим має заборгованість більше 100000 грн., частину якого відшкодував у вересні 2019 року в сумі 26294 грн. Вказує на те, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у відповідності зі ст. 432 ЦПК України відсутні, оскільки обов`язок боржника не припинися, не відсутній, в добровільному порядку не виконаний, дублікат виконавчого листа виданий у відповідності з чинним законодавством та пред`явлений для виконання у визначені законом строки. Просить у задоволенні заяви відмовити, а також сягнути з заявника понесені нею у зв`язку з розглядом даної справи витрати на правову допомогу в розмірі 3400 грн.

Заявник ОСОБА_2 та його представник адвокат Петренко В.П., будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

ОСОБА_6 та її представник адвокат Стороженко С.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на безпідставність, просили відмовити у її задоволенні з підстав, наведених у письмовому запереченні. Представник Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ в Полтавській області Лісний І.А. просив у задоволенні заяви відмовити, вказував на те, що правомірно відкрив виконавче провадження на підставі дубліката виконавчого документу, поданого стягувачем ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних обставин.

Так, в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 2-1173/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття.

Рішенням суду від 23.08.2007 року позов ОСОБА_4 задоволено стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Полтави, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 12 липня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

З метою примусового виконання вищевказаного рішення Ленінським районним судом м. Полтави за заявою стягувача 04.09.2007 року видано виконавчий лист, який пред`явлено стягувачем для виконання до Подільського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.06.2018 року задоволено заяву ОСОБА_7 про видачу дубліката виконавчого листа, прийнято рішення - видати дублікат виконавчого листа по справі справа № 2-1173/07 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття, - про стягнення з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Полтави, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи з 24 березня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вищевказаної ухвали Ленінським районним судом м. Полтави видано дублікат виконавчого листа від 04.09.2007 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти, наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Дублікат виконавчого листа документ, який видається замість втраченого оригіналу, є тотожним за змістом і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка "Дублікат".

Враховуючи вищевикладене, в дублікаті виконавчого листа, виданому на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 18.06.2018 року, правомірно вказано дату видачі 04.09.2007 року, що відповідає даті видачі оригіналу.

Станом на час надходження до суду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та на час вирішення судом цієї заяви до суду не надходив ані виконавчий лист з відміткою про його виконання, ані постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. В ході судового розгляду справи не встановлено підстав, які виходячи з положень ст. 432 ЦПК України є такими, що можуть мати наслідком визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

А тому суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Оцінюючи клопотання стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_6 про стягнення з заявника на її користь судових витрат на правову допомогу, суд враховує наступне.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням конкретної справи.

Як визначено в ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат урегульовано в ст. 141 ЦПК України, в ч.ч. 1, 2 якої встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, в ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз вищенаведених норм цивільного процесуального законодавства дає підстави для висновку, що розподілу підлягають судові витрати, які несуть сторони в процесі судового розгляду цивільних справ в порядку позовного провадження, до завершення розгляду справи по суті.

Предметом розгляду у даній справі є заява ОСОБА_2 , подана в згідно ст. 432 ЦПК України, яка вирішується в порядку Розділу VI ЦПК України "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". Відповідно, судові витрати, понесені заявником та заінтересованими особами у даній справі не підлягають розподілу між учасниками справи в порядку ст. 141 ЦПК України, а відповідні вимоги стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_6 є такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 25.10.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна