КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №372/3089/18
провадження 06.08/824/757/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
УХВАЛА

23 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши заяву Першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову у справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся з вищевказаним позовом.

Просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 07.04.2008 № 506 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 56-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області» в частині надання у приватну власність:

-земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0004 ;

-земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0010 ;

-земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014: 0005;

-земельної ділянки площею 0,12 га. з кадастровим номером :06 :014:0003;

А також витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 ОСОБА_2 вищевказані земельні ділянки.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2018 року призначено справу до розгляду у суді апеляційної інстанції на 22 жовтня 2019 року.

22 жовтня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Прокурора Київської області - М.Киричук про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки та заборони власнику земельних чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити на земельних ділянках будівельні роботи.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що незважаючи на наявність незавершеного спору у справі, щодо спірних земельних ділянок відповідачами у справі 06 вересня 2019 року свідомо вжито заходи щодо відчуження спірних ділянок з метою унеможливлення виконання рішення суду у даній справі у разі його задоволення.

Дослідивши доводи заяви Першого заступника прокурора Київської області про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вказана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що у У жовтні 2018 року Перший заступник прокурора Київської області звернувся із даним позовом, в якому просив визнати недійсним розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 07.04.2008 року № 506 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 56-ом громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області» в частині надання у приватну власність: земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0004 ОСОБА_4 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014 : 0010 ОСОБА_8 ; земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0005 ОСОБА_5 ; земельної ділянки площею 0,12 га. з кадастровим номером :06:014:0003 ОСОБА_3 . А також просив витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки площею 0,12 га. з кадастровим номером :06: 014 :0003; площею 0,12 га. з кадастровим номером :06: 014 :0005; площею 0,12 га. з кадастровим номером :06:014:0004 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,12 га. з кадастровим номером :06:014:0010, які розташовані в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області та стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір.

Тобто, спір між сторонами виник з приводу вищевказаних земельних ділянок.

Відповідно до інформації з Державного реєстру, зазначені земельні ділянки, які являються предметом спору, були відчужені відповідачами ОСОБА_11 .

Колегія суддів вважає, що оскільки відповідачами вже здійснено заходи щодо відчудження спірних земельних ділянок, то існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, шляхом подальшого перепродажу.

Вимоги заяви, щодо заборони проводити на земельних ділянках будівельні роботи не підлягають до задоволення, оскільки є не обґрунтованими і такими, що порушують законні права та інтереси власника майна на час розгляду справи.

Арешт спірних земельних ділянок, як вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів зазначає, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та враховуючи можливий негативний вплив і наслідки на відновлення порушеного права позивача в разі встановлення неправомірних дій відповідачів, колегія суддів приходить до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що заява Прокурора Київської області про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення, шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Прокурора Київської області про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки ОСОБА_11 (РНОКПП - НОМЕР_8 , паспорт серія та номер: НОМЕР_9 , виданий 22 лютого 2000 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області):

- площею 0,12 га з кадастровим номером :06:014:0004, що розташована на території Української міської ради Обухівського району району Київської області,

- площею 0,12 га з кадастровим номером :06: 014 :0010, що розташована на території Української міської ради Обухівського району району Київської області,

- площею 0,12 га з кадастровим номером :06: 014 :0005, що розташована на території Української міської ради Обухівського району району Київської області,

- площею 0,12 га. з кадастровим номером :06:014:0003, що розташована на території Української міської ради Обухівського району району Київської області.

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: