Дата документу 11.03.2019 Справа № 554/8115/18
Провадження № 2/554/384/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Троцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, відповідно до якого просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, що помер 14.02.2018 року.

В обґрунтування позову вказував, що він є батьком ОСОБА_5, що підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2010 року Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, а саме 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві спільної сумісної власності подружжя. Інша 1/2 частина спірної квартири належала його дружині ОСОБА_6, яка померла 11.07.2014 року. Після її смерті спадщину прийняли на підставі заповіту ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В оформленні речових прав в порядку встановленому Законом України «Про нотаріат» на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, що належала померлому на праві спільної сумісної власності, позивачу було відмовлено у звязку з не наданням нотаріусу оригіналів правовстановчих документів щодо належності майна саме спадкодавцеві. Позивач позбавлений можливості надати нотаріусу правовстановчий документ оформлений на імя ОСОБА_5 на частку у спірній квартирі оскільки, за життя він не оформив свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_6. Неможливість в порядку встановленому чинним законодавством оформити та зареєструвати право власності на 1/2 частку спірної квартири стало підставою для звернення до суду.

11.10.2018 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувано копії спадкових справ.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 січня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до спільного розгляду, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, що померла 11.07.2014 року.

В обгрунтування зустрічного позову зазначала, що 11.07.2014 року померла її рідна сестра ОСОБА_6, яка за життя склала заповіт на її ім'я та ОСОБА_3 в рівних частинах. ОСОБА_3 у встановлений законом строк не зверталась із заявою про прийняття спадщини. Батьки померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такі заяви подали, однак, справжність підписів нотаріально не засвідчена. Тому, звернувшись у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини, вона є єдиним спадкоємцем. У видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на спірну квартиру їй було відмовлено у звязку з не наданням оригіналів правовстановчих документів щодо належності майна саме спадкодавцеві, тому була змушена звернутись до суду.

Ухвалою від 11.03.2019 року Ппийнято відмову від позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 про визнання права власності, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом закрито.

В судове засідання сторони не зявились.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_9 направила заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в частині вимог до ОСОБА_2, в частині вимог до ОСОБА_3 від позовних вимог відмовилась. Також направлено відзив, згідно якого зустрічний позов ОСОБА_2 визнає.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_10 направив заяву про розгляд справи за його відсутності, зустрічні позовні вимоги підтримав, а також визнав первісний позов ОСОБА_1

Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.04.1985 року в м.Полтаві у міському Палаці шлюбів зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 (після шлюбу прізвище ОСОБА_4), актовий запис № 642, свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №459761 (а.с.13).

За час шлюбу, на підставі договору від 12.05.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстровій книзі № 116 за № 16053 в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_6 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с.14-15). Викладене також підтверджується інформацією ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за вих. № 9751 від 21.09.2018р. про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на квартиру АДРЕСА_2 за реєстровим № 16053 в реєстровій книзі № 116 (а.с.16).

Не дивлячись на розбіжності в написанні прізвища власника ОСОБА_6 у вказаному договорі, Експертним висновком «Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України» від 17.09.2018р. за № 056/398-п підтверджується, що записи прізвища ОСОБА_4 у договорі купівлі-продажу і ОСОБА_4 у свідоцтві про смерть та свідоцтві про укладення шлюбі є ідентичними (а.с.17).

11 липня 2014 року ОСОБА_6 померла, свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №268115 ( а.с.18).

На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи за № 21-2014, яка була відкрита після смерті 11.07.2014 року ОСОБА_6 ( а.с.99-130).

З матеріалів вказаної спадкової справи судом встановлено, що 08 серпня 2014 року відкрита спадкова справа №21-2014 після померлої 11 липня 2014 року ОСОБА_6, що до дня смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишила заповіт, посвідчений ОСОБА_12, приватним нотаріусом Карлівського районнного нотаріального округу Полтавської області 23.09.2011 року за реєстровим №2244, згідно якого все своє майно заповіла в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_13. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася ОСОБА_2, а також звернувся чоловік померлої - ОСОБА_5. До нотаріуса надійшла заява від батьків померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про намір прийняти спадщину, справжність підписів на якій нотаріально не засвідчена. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 06.08.2018 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право спадщину за заповітом на квартиру №55, в житловому будинку №22 по вулиці Гребінки у місті Полтава, гараж №14 ряд по вулиці Ярошенка, 25г в м.Полтаві в обслуговуючому кооперативі автогаражний колектив Сади, належних ОСОБА_6, померлій 11 липня 2014 року, у звязку з неможливістю надання правовстановлювальних документів.

Судом встановлено та підтверджено документально, що 14 лютого 2018 року помер ОСОБА_5, свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №374277 ( а.с.10).

На виконання ухвали суду від приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_14 до суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи за № 10-2018, яка була відкрита після смерті 14.02.2018 року ОСОБА_5 ( а.с.60-94).

З матеріалів вказаної спадкової справи судом встановлено, що 05 квітня 2018 року заведена спадкова справа за № 10/2018 до майна померлого 14 лютого 2018 року ОСОБА_5. Заяву про прийняття спадщини подав батько ОСОБА_1. Інших заяв в спадковій справі, не має. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №51504100 від 05 квітня 2018 року спадкодавець заповітів не складав. Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_14 від 17.08.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на квартиру №55 за адресою: м.Полтава, вул. Гребінки, будинок №22 після померлого 14 лютого 2018 року ОСОБА_5, у звязку, зокрема, з неможливістю надання правовстановлюючих документів.

Родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 підтверджуються рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 11.03.2010 року у справі № 2-0-77/10, яким встановлено, що ОСОБА_5 є рідним сином ОСОБА_1 ( а.с.11).

Таким чином, у сторін відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавців на вказану квартиру, що стало підставою для відмови у видачі їм свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів є, серед іншого, визнання права (ст. 16 ЦК України).

Нормами ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції від 20.06.1969, що була чинною на момент виникнення права власності на спірну квартиру, встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в редакції від 20.06.1969р., в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З наведеного слідує, що спірна квартира була обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, частки яких є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК України не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не усувався від права на спадкування у встановленому законом порядку.

Положення статті 1258 Цивільного кодексу України розяснюють, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до приписів статті 1261 зазначеного кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Разом з тим, у відповідності зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1233-1236 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1296 ЦК України передбачено,що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Одночасно із цим, згідно ч. 2 ст. 77 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, аналізуючи вищевикладене, дослідивши усі обставини, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 за первісним позовом та ОСОБА_2 за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 273, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, в поряку спадкування після ОСОБА_5, який помер 14.02.2018 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 11.07.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_4.

Представник позивача: ОСОБА_9, АДРЕСА_5.

Відповідач: ОСОБА_2, Полтавська область, м. Карлівська, вул. Лєрмонтова, 49.

Представник відповідача: ОСОБА_15, м.Полтава, вул.Європейська, 21, оф.403.

Відповідач: ОСОБА_3, Полтавська область, м. Карлівська, вул. Лєрмонтова, 49.

Третя особа: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4, м.Полтава, вул.Пушкіна, 41/28.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2019 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_16