МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Справа №370/775/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., із секретарем судового засідання Прокопчук О.О., при розгляді у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 14.11.2018 року між ним та відповідачем, ОСОБА_2, укладено договір позики №14/11/18-п, відповідно до умов якого позивач передав на поворотній основі у власність відповідачу грошові кошти в сумі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп. з кінцевим строком повернення позики 25.01.2019 року.

У порушення ст. ст. 526, 1046, 1049 ЦК України відповідач зобовязань не виконав та у зазначений строк грошові кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач просить суд, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №14/11/18-п від 14.11.2018 року в розмірі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9605 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 15.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.03.2019 року. Також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У підготовче засідання позивач не прибув, згідно поданої письмової заяви вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити та просив слухати справу без його участі.

Відповідач згідно поданої письмової заяви просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 14.11.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики №14/11/18-п (далі-договір), відповідно до п. 1.3. та п. 2.1. позивач передає відповідачу кошти у сумі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп. строком до 25.01.2019 року, безвідсотково, а відповідач зобовязується повернути позику в строки та умовах передбачених договором (а.с. 9-11).

Позивач свої зобовязання за договором позики виконав, надавши відповідачу позику в сумі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп., що підтверджується підписами сторін у договорі, відповідно до п. 1.3. та п. 5.7. якого позивач передає відповідачу позику у готівковій формі безпосередньо при підписанні сторонами цього договору, а підписання цього договору відповідачем підтверджує факт одержання ним від позивача позики.

В свою чергу відповідач зобовязувався відповідно до п. 2.1. договору позики повернути суму позики до 25.01.2019 року.

Відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором позики та у визначений договором строк не повернув кошти в сумі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить також з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав належним чином зобовязання за договором позики.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4802 грн. 50 коп., слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому решту 4802 грн. 50 коп., згідно ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу з бюджету, оскільки відповідач визнав позов.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 133, 137, 141, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики №14/11/18-п від 14.11.2018 року в розмірі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 4802 грн. 50 коп.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 4802 грн. 50 коп., судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2019 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: 08060, с. Мотижин Макарівського району Київської області, вул. Щорса, 51;

ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, адреса: 08060, с. Мотижин Макарівського району Київської області, вул. Щорса, 81.

Суддя О.В. Тандир