Справа № 456/1764/19
Провадження № 2/456/1002/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Стрілківської сільської рада Стрийського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , а після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що включає в себе: земельну ділянку площею 0,1189 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :01:011:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначив, що за життя його мати ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому. 06.12.2018 він звернувся до нотаріуса Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , відповідно нотаріусом було заведено спадкову справу № 635/2018. Також зазначив, що 21.02.2019 він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1189 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :01:011:0014, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 06.12.2018 державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Таким чином він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задоволити. Доповнив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , а після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Також зазначив, що за життя його мати ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому, однак прийняти спадщину на будинок він не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав та просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак 09.09.2019 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, однак 09.09.2019 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак 27.09.2019 подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 18.09.2019, 22.10.2019 про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які згідно довідки Укрпошти повернулись на адресу суду 05.09.2019, 10.10.2019 з відміткою «вручено, особисто».

Представник Стрілківської сільської рада Стрийського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 11.06.2019, 21.08.2019, 18.09.2019, 22.10.2019 про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які згідно довідки Укрпошти повернулись на адресу суду 24.05.2019, 23.07.2019, 14.09.2019, 06.10.2019 з відміткою «вручено, особисто».

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника ОСОБА_7 , дослідивши заяви відповідачів, в яких вони не заперечили щодо задоволення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , такий видано Стрийським РВ УМВС України у Львівській області 25 червня 1998 року на ім`я « ОСОБА_1 » /а.с. 4/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №83, виданого Стрілківською сільською радою Стрийського району Львівської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 /а.с. 6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 9, виданого Виконавчим комітетом Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/.

Відповідно до заповіту від 13.12.2000, посвідченого секретарем виконкому Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області Сорокою Г.М., зареєстрованого в реєстрі за №119, ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла своєму синові ОСОБА_1 /а.с.8/.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.10.2010, наданого Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, зареєстровано заповіт за № 119, заповідач ОСОБА_6 /а.с. 9/.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.02.2019, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т., таке видано на підставі заповіту посвідченого Стрілківською сільською радою 13.12.2000 року за № 119, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,1189 га, в межах згідно з планом, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :01:011:0014, яка розташована на території АДРЕСА_1 /а.с. 10/.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2019, земельна ділянка площею 0,1189 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий № :01:011:0014, за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстрованого в реєстрі за № 549 /а.с.11/.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 03.05.1988, виданого виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів, цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_10 на праві особистої власності; свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів №92 від 21.04.1988 /а.с. 12/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради №303 від 16.04.2019, ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 /а.с.13/.

25.03.2019 на ім`я позивача ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 /а.с. 14-16/.

Відповідно до відповіді завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. за вих. № 2919/02-14 від 06.12.2018, заведено спадкову справу за № 635/2018, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , 01.06.2018 відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області за вих. № 434 від 24.06.2019, станом на 01.01.1991 в господарстві ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 /а.с. 33/.

Відповідно до рішення виконкому Стрийської міської ради народних депутатів від 21.04.1988 № 92 «Про оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 на основі поданих документів і висновку бюро технічної інвентаризації виконком Стрийської міської ради народних депутатів вирішив оформити право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 за колгоспним двором, головою якого є гр. ОСОБА_10 /а.с. 67/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об`єднання громадян, які сумісно ведуть господарство, і більшість з них обов`язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється із згоди всіх членів двору.

За змістом ч.2 ст.123 ЦК 1963 р. розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

З врахуванням цього спадкування в колгоспному дворі мало свої особливості.

Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" від 26.03.1991, загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст. 563 ЦК 1963 р. у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування такого майна, що визначаються на час відкриття спадщини, та згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 19.06.2019 по справі № 157/679/16-ц.

Згідно п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, правила книги шостої цього кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України №29 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із наступними змінами та доповненнями), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , з приналежними до нього будівлями та спорудами належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_10 , на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 03.05.1988, виданого виконкомом Стрийської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Стрийської районної Ради народних депутатів №92 від 21.04.1988. Після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та заповіла все своє майно позивачу, останній звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Суд звертає увагу, що відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 25.03.2019 на ім`я позивача ОСОБА_1 , самочинно збудованих об`єктів не вбачається.

Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки, позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_6 є позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно заповіту від 13.12.2000, посвідченого секретарем виконкому Стрілківської сільської ради Стрийського району Львівської області Сорокою Г.М.

Право позивача на визнання за ним права власності на житловий будинок ніким не оспорюється, оскільки як вбачається з заяв відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_8 від 09.09.2019 та ОСОБА_5 від 27.09.2019, вони не заперечують щодо задоволення позову.

У зв`язку з відсутністю іншого способу щодо визнання права, з огляду на те, що спірне будинковолодіння відноситься до типу колгоспний двір, що позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: «А-1» житловий будинок, який складається з 4 житлових кімнат, житловою площею 55,6 кв. м., загальна площа якого становить 70,2 кв. м.; «а» веранда, «а1» сходи; «г» сарай; «д» убиральня; «є» господарська будівля; «ж» сарай; «з» сарай; «и» навіс; «№1» ворота; «№2» огорожа; «№3» хвіртка; «к» колодязь, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: «А-1» житловий будинок, який складається з 4 житлових кімнат, житловою площею 55,6 кв. м., загальна площа якого становить 70,2 кв. м.; «а» веранда, «а1» сходи; «г» сарай; «д» убиральня; «є» господарська будівля; «ж» сарай; «з» сарай; «и» навіс; «№1» ворота; «№2» огорожа; «№3» хвіртка; «к» колодязь, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. Л. Бучківська

Повний текст судового рішення

виготовлено 25.10.2019