ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/322/19 Номер провадження 22-ц/814/2655/19Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А. Є. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголова В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року (час ухвалення судового рішення, дата виготовлення повного тексту рішення не вказано)

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявлені вимоги обґрунтувані тим, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в сумі 19 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Згідно заяви № б/н відповідач приєднався до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 10. 03. 2015 року.

Згідно вказаних Умов ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним в порядку та строки згідно графіку повернення даного кредиту кожного місяця. Але відповідач по справі отриманий кредит не погашає, у зв`язку з чим станом на 19.02.2019 року утворилася заборгованість в загальній сумі 131 980 грн. 10 коп.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 131 980 грн. 10 коп., а також понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 1 921 грн.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 78 704 грн. 42 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк 1 187 грн. 82 коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що місцевий суд неповно та не об`єктивно дослідив обставини, що мають істотне значення для справи. Зокрема, зазначає, що місцевим судом безпідставно прийнято до уваги в якості належного доказу надана позивачем Анкета-заява від 10.03.2015 року, оскільки зазначений доказ не є належним в розумінні ст.77 ЦПК України. Вказує, що позивачем не доведено факту ознайомлення відповідача з банківськими умовами та правилами.

Правом подачі відзиву АТ КБ ПриватБанк не скористався.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення місцевого суду скасувати з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 10 березня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір із ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами.

До позовної заяви банк долучив Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви, станом на 19.02.2019 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 131 980 грн. 10 коп., яка складається з: 38 865 грн. 11 коп. - тіло кредиту, 39 839 грн. 31 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 52 404 грн. 50 коп. - заборгованість за пенею, 871 грн. 18 коп. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

Керуючись нормами Умов та правил надання банківських послуг а також положеннями ст..ст. 526, 530, 629,1054 ЦК України, та висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду №14-131цс19 від 03.07.2019 року, місцевий суд дійшов висновку що, відповідач ОСОБА_1 не виконував передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, має прострочену заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення 38 865 грн. 11 коп. тіла кредиту; 39 839 грн. 31 коп. простроченого тіла кредиту підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, виходячи з таких міркувань.

Велика Палата Верховного Суду у справі №342/180/17 (постанова від 03 липня 2019 року) з подібними фактичними обставинами і тотожними правовідносинами зробила такі висновки: « …Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.»

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий вважав доведеним факт отримання відповідачем кредиту у розмірі 19 000 грн. та погодився з розрахунком Банку заборгованості по тілу кредиту і заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Проте, зазначені висновки не підтверджені належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи. Так, звертаючись до суду, Банк вказував, що відповідачу було надано кредит в сумі 19 000 грн., але у анкеті-заяві від 10 березня 2015 року (а.с.12) не зазначена сума кредитного ліміту за платіжною карткою, не вказано кредитну картку якого типу отримав відповідач.

З наданої виписки по рахунку ОСОБА_1 (а.с.82) вбачається, що 10.08.2017 року проведена операція збільшення кредитного ліміту до 19 000 грн. та в цей же день проведена операція зі зниження кредитного ліміту до 4 000 грн. При цьому значиться залишок після операцій -5457,49.

Згідно п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку сплата відсотків за користування кредитом Клієнтом здійснюється шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків.

У разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно до п.2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта (а.с.110).

З наведеного слідує, що розмір заборгованості за тілом кредиту Банк сформував шляхом його збільшення за рахунок відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів кожного разу за відсутності коштів на картковому рахунку на момент сплати відсотків згідно п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг.

При цьому доказів ознайомлення і згоди відповідача саме з таким умовами кредитування матеріали справи не містять.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

Отже, з огляду на наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність факту видачі ОСОБА_1 кредиту саме у розмірі 19 000 грн. як зазначено у позовній заяві, а також про недоведеність факту укладення зі ОСОБА_1 кредитного договору саме на умовах, які наведені у позовній заяві.

За таких обставин, рішення місцевого суду у задоволеній частині позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у сумі 38 865 грн. 11 коп. та простроченого тіла кредиту у сумі 39 839 грн. 31 коп.

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п. 2, ст.376 ч.1 п.1,3,4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року у частині задоволених позовних вимог скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк «Приват банк» у задоволенні позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у сумі 38 865 грн. 11 коп. та простроченого тіла кредиту у сумі 39 839 грн. 31 коп.

В іншій частині рішення Диканського районного суду Полтавської області від 09 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя: О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов