Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1633/19
Провадження № 2/376/985/2019
"17" жовтня 2019 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
Головуючого судді - Коваленка О.М.,
при секретарі - Ткаченко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард-Скарбниця» за участю «Треже шеазінвестмент ЛЛП» «Лакі оз капітал ЛЛП» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Сквирського районного суду Київської області з вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що 27.05.2019 року між нею та відповідачем було укладено Договір кредитування № 845-190 19 229, відповідно до якого вона залишила в заставу свій золотий ланцюжок, вагою 10,10 г. Ціна якого 4 645 грн. та отримала кредит в сумі 5 037,45 грн.
Кредит видавався терміном на 14 днів, датою повернення кредиту була встановлена 10.06.2019 року.
Відповідно до Додатку №4 до Договору кредитування № 845-19019229 від 29.05.2019 року позивачці було надано кредит у сумі 3,628,12 грн. на строк 14 днів, тобто до 12.06.2019 року.
При укладанні Договору кредитування та прийому у позивачці золотого ланцюжка, який було прийнято по категорії №1 (прикраса придатна для використання).
Позивачка вказує, що вона виконала умови договору вчасно до 12.06.2019 року та отримала золотий ланцюжок, а кредитний договір залишився в ломбарді.
При огляді свого золотого ланцюжка позивачка побачила, що на ланцюжку пошкоджений замок, а саме відсутня його частина, що складає 0,03 г загальної ваги ланцюжка.
Звернувшись до відповідача з претензією, щодо пошкодження ланцюжка, позивачці повідомили, що їх правовідносини закінчилися, кошти внесені, а предмет застави повернуто, а також відмовили у видачі копії договору,
Позивачка вважає, що своїми протиправними діями відповідачем нанесено матеріальну шкоду, а саме 3000 грн., які необхідно витратити на відновлення пошкодженого ланцюжка.
Також позивачка вважає, що неправомірними діями відповідача їй нанесено моральну шкоду, яка полягає в погіршенні стану здоров`я, сильних душевних стражданнях, погіршенні відносин зі своїми близькими та рідними, втратою сну, втратою налагоджених життєвих стосунків, для відновлення яких позивачці потрібен час та додаткові витрати. Моральну шкоду позивачка оцінює у 5000 грн.
На підставі викладеного позивачка ОСОБА_1 просить суд:
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до канцелярії суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання технічними засобами, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а. с. 37).
Представник відповідача Повного товариства «Ломбард-Скарбниця» за участю «Треже шеазінвестмент ЛЛП» «Лакі оз капітал ЛЛП» в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надсилав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (а.с.38), також надіслав на адресу суду пояснення де вказав, що взагалі договір з позивачкою не укладали і ніколи не мали ніяких договірних правовідносин з ОСОБА_1 (а.с. 34).
Суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280,281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
17.10.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 27.05.2019 року між ОСОБА_1 та відповідачем Повне товариство «Ломбард-Скарбниця» за участю «Треже шеазінвестмент ЛЛП» «Лакі оз капітал ЛЛП» було укладено Договір кредитування №845-19019229, відповідно до якого вона залишила в заставу свій золотий ланцюжок, вагою 10,10 г., ціна якого 4 645 грн. (а.с.9)
Кредит видавався терміном на 14 днів, датою повернення кредиту була встановлена 10.06.2019 року.
Відповідно до Додатку №4 до Договору кредитування №845-19019229 від 29.05.2019 року позивачці було надано кредит у сумі 3,628,12 грн. на строк 14 днів, тобто до 12.06.2019 року (а.с.9).
Позивачка виконала умови договору вчасно до 12.06.2019 року та отримала золотий ланцюжок, а кредитний договір залишився в ломбарді.
При огляді свого золотого ланцюжка позивачка побачила, що на ланцюжку пошкоджений замок, а саме відсутня його частина, що складає 0,03 г. загальної ваги ланцюжка.
Звернувшись до відповідача з претензією, щодо пошкодження ланцюжка, позивачці повідомили, що їх правовідносини закінчилися, кошти внесені, а предмет застави повернуто, а також відмовили у видачі копії договору.
Так, згідно частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За приписами статті 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
У відповідача як заподіювача шкоди виникло перед позивачкою деліктне (не договірне) зобов`язання по відшкодуванню завданої ним шкоди, яке існує у нього до повного виконання даного зобов`язання - тобто до повного відшкодування завданої шкоди, в тому числі всіх збитків, пов`язаних з усуненням шкоди, у даному випадку всіх витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом золотого ланцюжка.
Позивачка ОСОБА_1 також вказує в своєму позові, щоу зв`язку з даними подіями вона отримала моральні страждання.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п.5 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди «обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України .
Отже враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, а тому, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідним стягнути моральну та матеріальну шкоду з відповідача на користь позивачки.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12,13,76, 81,247,258,259,263 265,280-284,351,352,354 ЦПК України, ст. ст. 22,23,1166, 1192 ЦК України, п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Повного товариства «Ломбард-Скарбниця» за участю «Треже шеазінвестмент ЛЛП» «Лакі оз капітал ЛЛП» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити повністю.
З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.М. Коваленко