Справа № 636 / 4014 / 19
2 / 636 / 1914 / 2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді Ковригіна О.С.,
за участю секретаря Фатєєвої С.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -
В обґрунтування позову вказала, що вони з відповідачами домовилися про продаж їх спільної земельної ділянки та 10.01.2019 року уклали договір купівлі продажу, згідно даного договору позивач розрахувалася з відповідачами, сплативши за ділянку кожному з них відповідну частину обумовленої в договорі суми, в загальному розмірі 190000,00 грн., і прийняла майно, а відповідачі, в свою чергу передали вказане майно у власність позивача за вказану плату, та зобов`язалися оформити необхідні документи шляхом нотаріального посвідчення вказаного договору.
Однак, до теперішнього часу вимоги закону не виконані, відповідачі під будь-яким приводом уникають від нотаріального посвідчення договору, що суттєво порушує права позивача як нового власника земельної ділянки, та перешкоджає у реєстрації її права власності, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, від їх представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, в якій вони позов визнали в повному обсязі та не заперечували проти його задоволення.
Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
За договором купівлі-продажу від 10.01.2019 року, укладеним між ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідачі передали ОСОБА_1 у власність вище зазначену земельну ділянку, та на виконання умов договору ОСОБА_1 сплатила їм грошові кошти у загальній сумі 190000,00 грн., таким чином, кожен з них виконав свої обов`язки відповідно до ст.655 ЦК України.
Відповідно до ст. 14, 41 Конституції України, право власності на землю гарантується; кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно до ч. 1, 2 Земельного Кодексу, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Як вбачається зі ст. 656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає у власність майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і сплачує за нього певну грошову суму. Згідно п. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Отже, є підстави для визнання дійсним даного договору купівлі-продажу, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов даного договору, а саме, предмету договору та його ціни.
Керуючись: ст.ст. 203, 220, 321, 655, 657 ЦК України, Керуючись: ст. ст. 10, 11, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя