КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/29708/18-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/13628/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі судового засідання - Добровольській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року, постановлену під головуванням судді Писанця В.А., по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про залучення в якості правонаступників позивача до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглянув трудовий спір, про поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, уточнивши який, просив стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 212 658,24 грн.

В обґрунтування вимог зазначав, що відповідно до наказу №1644/ос від 15 серпня 2016 року його було звільнено з посади заступника начальника Управління запобігання економічним та корупційним правопорушенням на залізничному транспорті ПАТ «Українська залізниця» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року було поновлено ОСОБА_3 на вказаній посаді та стягнуто середній заробіток під час вимушеного прогулу. Рішення суду не виконується, оскільки відповідач ухиляється від поновлення його на роботі, а тому ПАТ «Українська залізниця» має виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення апеляційного суду з 09 лютого 2017 року по 18 червня 2018 року (а.с. 2-5).

12 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про залучення їх до участі у справі як правонаступників позивача у зв`язку з його смертю. Зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер, а єдиними спадкоємцями першої черги позивача є його доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 99-101).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглянув трудовий спір, про поновлення на роботі, в якості правонаступників позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 113).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 10 липня 2019 року представник АТ «Українська залізниця» Пахомова В.А. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та закрити провадження у справі (а.с. 115-134).

В апеляційній скарзі зазначала, що оскільки середній заробіток за час затримки виконання рішення суду не входить до структури заробітної плати, вказані виплати не можуть входити до складу спадщини та нерозривно пов`язані з померлою особою ОСОБА_3 , тому правонаступництво у вказаній справі не допускається. Таким чином, вважає, що районним судом в порушення ЦПК України було здійснено залучення правонаступників без наявних на те підстав, не заслухавши думку сторони у справі та не розглянувши клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю позивача.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представники АТ «Українська залізниця» - Гайдаєнко Т.В., Пахомова В.А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Петрик С.А. заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити скаргу без задоволення.

Інші особи в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені належним чином, про що у справі наявні докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх представник - адвокат Петрик С.А. в суді апеляційної інстанції не заперечував, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 153-159, 161-173).

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи заяву про залучення до участі у справі правонаступників позивача, суд першої інстанції виходив того, що оскілки позивач помер та має спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , тому відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу №1644/ос від 15 серпня 2016 року ОСОБА_3 було звільнено з посади заступника начальника Управління запобігання економічним та корупційним правопорушенням на залізничному транспорті ПАТ «Українська залізниця» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року було поновлено ОСОБА_3 на вказаній посаді та стягнуто на його користь із роботодавця 59 870 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням. 19 січня 2018 року постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження в частині виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на роботі (а.с. 09-17).

18 травня 2018 року представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Петрик С.А. був поданий позов про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (а.с. 2-5).

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 20 листопада 2018 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 102).

Відповідно до інформаційної довідки про коло спадкоємців ОСОБА_3 від 21 травня 2019 року № 45/02-14, відповідно до матеріалів спадкової справи №6/2018, спадкоємцями останнього є його діти: дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 103).

12 червня 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Петрик С.А. подав до суду першої інстанції заяву про залучення до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_3 , вказана заява задоволена оскаржуваною ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року (а.с. 99-101, 113).

Факт виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року в частині проведення виплати відповідачем позивачу 59 870 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням ОСОБА_3 з роботи представники сторін в суді апеляційної інстанції не заперечували, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 161-163, 172-173)

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної заробітної плати.

Згідно з частиною 1 ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Право працівника вимагати поновлення на роботі, у т.ч. за набравшим законної сили рішенням суду, нерозривно пов`язано з особою такого працівника, а тому, у випадку смерті останнього, таке право не входить до складу спадщини.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу, підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника за своєю правової природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці» та не належить до передбачених законодавством соціальних виплат в розумінні положень статті 1227 ЦК України.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 1218, 1219, 1227 ЦК України, члени сім`ї або інші спадкоємці не можуть претендувати на набуття прав вимагати поновлення на роботі та сплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника (спадкодавця).

Враховуючи вищезазначене, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року, якою задоволено заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Петрик С.А. про залучення до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_3 не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво).

Посилання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Петрик С.А. на постанову Верховного Суду України від 14 червня 2016 року колегія суддів відхилила, оскільки в справі, яку розглядав суд касаційної інстанції, поновлений за рішенням суду на роботі працівник вимагав і за життя не отримав виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням. Проте у цій справі, що переглядається апеляційним судом, за рішенням Апеляційного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року позивач отримав 59 870 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку із незаконним звільненням, що представник заявника адвоката Петрик С.А. в суді не заперечував. Вказане свідчить про інші фактичні обставини справи.

Інші доводи і вимоги апеляційної скарги колегія суддів визнала передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво), яка є предметом апеляційного розгляду, не закінчено розгляд справи.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції долучив до справи, проте, не розглядав подану 26 квітня 2019 року заяву представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі (а.с. 57-58).

Розгляд судом апеляційної інстанції вищевказаної заяви відповідача про закриття провадження у справі, яку не розглядав районний суд і не ухвалював з цього приводу судового рішення, свідчитиме про порушення вимог процесуального закону та виходить за межі предмету апеляційного розгляду у цій справі.

Тому, з огляду на положення частини 1 ст. 367 ЦПК України, вимога апеляційної скарги про закриття провадження у справі судом апеляційної інстанції не ґрунтується на вимогах процесуального закону та є передчасною.

Проте таке судове рішення апеляційного суду не перешкоджає розгляду заяви про закриття провадження у справі в порядку, визначеному процесуальним законом.

Заявник ОСОБА_3 був звільнений від сплати судового збору на час подачі ним відповідної заяви, ухвалою районного суду не було закінчено розгляд справи по суті спору, тому, з огляду на положення ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про залучення в якості правонаступників позивача до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглянув трудовий спір, про поновлення на роботі.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 25 жовтня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова