ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1021/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі батька у вихованні дитинита спілкуванні з нею, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі батька у вихованні дитинита спілкуванні з нею. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою не перебував у зареєстрованому шлюбі й від цивільних відносин мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою, а він за рішенням суду має сплачувати аліменти на його утримання. У їх відносинах мають непоодинокі випадки перешкоджання матір`ю дитини у його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним, а тому просить зобов"язати її не перешкоджати йому брати участь у вихованні дитини та у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , й встановити години участі у вихованні та спілкуванні з дитиною за наступним графіком: побачення чотири рази на тиждень у робочі дні - з 18 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв. та з 10 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. - у вихідні та святкові дні; кожні друга та четверта п`ятниця, субота та неділя місяця - з 13 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. - за місцем фактичного проживання батька дитини й без обмеження місць прогулянок та з можливістю поїздки до родичів позивача; спільний відпочинок не менше 4 календарних днів у період шкільних канікул (осінніх, зимових, весняних) та не менше 14 календарних днів у період літніх шкільних канікул без обмеження часу; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, пошитого, електронного та іншого зв`язку, що передбачають безпосереднє фізичне спілкування; святкові дні: 1, 7 січня, 1 березня, 8 березня, 19 червня, 10 жовтня, 6 грудня - з 17 год. 00 хв. до 21 год. 00 хв.; день народження дитини - 22 квітня кожного року - з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. - до досягнення ним повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , діючий на підставі ордеру про надання правової допомоги від 21 лютого 2019 року (а.с. 23), позовні вимоги підтримали з тих же підстав та просили їх задовольнити, при цьому на уточнюючі питання суду позивач вказав, що перешкоди у спілкуванні з дитиною з боку відповідачки проявляються у формі замовчування та уникнення розмов щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, фізичних перешкод йому ніхто не чинив та не чинить, до помешкання дитини не прибував, лише чекав на дворі без узгодження часу на побачення, а в межах навчального закладу, коли прибув на спілкування з сином, той відмовив йому у такій зустрічі та проведення з ним часу, посилаючись на те, що має інші плани на день у зв`язку із позашкільним навчанням - спорт тощо, а відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 , діючий на підставі ордеру про надання правової допомоги від 13 березня 2019 року (а.с.123), позовні вимоги не визнали, вважаючи, що матір дитини уцілому не чинила й не чинить жодних перешкод у спілкуванні дитини з батьком, навпаки - вона бажає, щоб батько дитини приймав активну участь у житті дитини, проте він цього не робить, не виконує рішення суду щодо сплати аліментів на утримання сина, має значну заборгованість, у зв`язку із чим вона вимушена самотужки матеріально утримувати сина, звернула увагу на той фактор, що наразі дитина у тому віці, коли позивач, як батько ОСОБА_3 , має повний доступ до останнього під час його навчання у навчальному закладі (гімназії) та під часу проведення дозвілля, навчання у поза шкільний час (спорт, музичне виховання), у межах дому тощо, вважає такий позов безпідставним, й з урахуванням наслідків розгляду справи просили судові витрати покласти на позивача як щодо позову, який не містить спору, та просила встановити батьку дитини години участі у вихованні та спілкуванні з сином за приблизним графіком, визначеним органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з деяким погодинним корегуванням, оскільки дитина має значну зайнятість, а саме: навчається у київській інженерній гімназії, а у поза навчальний процес відвідує футбольний клуб ім. Л.Яшина з 2015 року, де заняття проходять 3-4 рази на тиждень, також у музичній школі сценічного виховання ім. І. Карабаня з 2017 року із відвідуванням занять двічі на тиждень, й зважаючи на високу зайнятість сина, вважає, що батько має враховувати графік дитини та узгоджувати саме з ним години зустрічей, а вона сприятиме таким зустрічам, усвідомлюючи, що сину потрібен батько, й прихильно до цього ставиться.

В судове засідання третя особа не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце його проведення, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, підтримавши висновок Органу опіки та піклування від 01 березня 2019 року, яким запропоновано встановити позивачу години участі у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком: щовівторка та щочетверга з 16.00 год. з урахуванням думки дитини та розпорядку дня дитини, другі та четверті вихідні місяця з 11.00 год. суботи до 19.00 год. неділі з урахуванням думки дитини та розпорядку дня дитини, спільний відпочинок під час канікул, святкових днів - за попередньою домовленістю між батьками та з урахуванням думки дитини, світкові дні - за попередньою домовленістю між батьками та з урахуванням думки дитини.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності третьої особи на підставі наявних у справі доказів та за погодженням сторін.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням висновку Органу опіки та піклування від 01 березня 2019 року, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від цивільних відносин сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36), який проживає з відповідачкою, яка створює для сина позитивні умови для життя, основного та додаткового навчання (спорт, музичне виховання), розвитку та дозвілля (а.с.77, 83, 84, 118-119).

Батьки дитини проживають за різними адресами.

Позивач як батько ОСОБА_3 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2008 року, яке набуло чинності, має сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини від його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.36), проте таке рішення ним уцілому не виконується й станом на 01 жовтня 2019 року платник аліментів має заборгованість по їх сплаті в сумі 18 366 грн. 01 коп. (а.с. 140-141).

Малолітній ОСОБА_3 наразі перебуває на утриманні матері, дитина має значну зайнятість, а саме навчається у київській інженерній гімназії з понеділка по п`ятницю із навчальною зайнятістю з 8 год. 30 хв. до 14 год. 55 хв. (а.с.77), у поза навчальний процес відвідує футбольний клуб ім. Л.Яшина з 2015 року, де заняття проходять 3-4 рази на тиждень (вівторок, четвер - з 16 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв., субота - з 10 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. та неділя - участь у змаганнях) (а.ст. 83), а також у музичній школі сценічного виховання ім. І. Карабаня з 2017 року із відвідуванням занять двічі на тиждень (середа - з 18 год. 30 хв. до 19 год. 15 хв., субота - з 14 год. 30 хв. до 15 год. 15 хв. (а.с.84).

Зважаючи на довідки указаних начальних закладів хлопчик має позитивні характеристики, високі досягнення у навчанні, вартість навчання сплачує матір дитини, яка й приймає активну участь у його навчанні та формуванні як особистості, прибуває на заняття та змагання й спортивні збори, а про те, що батько дитини приймає участь у такому позашкільному та шкільному навчанні указані довідки інформації не містять, при цьому суд вважає, що позивач як батько має можливість прибувати на такі заняття сина, приймати участь тощо, проте цього не чинить, при цьому прийняв позицію про те, що йому чинять перешкоди у вихованні та спілкування з дитиною, водночас визнає, що обізнаний із інформацією про місце навчання дитини.

Зважаючи на надані докази по справі, суд не знайшов підстав для висновку про те, що відповідачка як матір дитини чинила та чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та його вихованні, й зважаючи на пояснення самого позивача, наданими в ході розгляду справи, який визнав, що перешкоди у спілкуванні з дитиною з боку відповідачки проявляються лише у формі замовчування та уникнення розмов щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, фізичних перешкод йому ніхто не чинив та не чинить, до помешкання дитини не прибував, фактично не був активним ініціатором, лише чекав на дворі без узгодження часу на побачення, а в межах навчального закладу, коли прибув на спілкування з сином, дитина відмовила йому у такій зустрічі та проведення з ним як батьком часу, посилаючись на те, що має інші плани на день у зв`язку із позашкільним навчанням - спорт тощо, а тому в частині позовної вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, позивачу необхідно відмовити.

Так, якщо той з батьків, відповідно до ч.1 ст. 159 СК України, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

При вирішенні спору у цій частині суд встановив, що попередньо позивач до органу опіки та піклування з приводу чинення йому перешкод у спілкуванні та вихованні дитини не звертався, вказаний орган рішення щодо цього питання не примав.

Відповідно, суд не не встанови підстав для застосування зобов`язання для відповідачки щодо усунення цих перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні дитини, вважаючи такі вимоги необгрутнованими, та як вбачається із пояснень матері дитини вона сприяє таким зустрічам, усвідомлюючи, що сину потрібен батько й прихильно до цього ставиться, при цьому батько має враховувати графік навчання дитини та його зайнятість.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання абао оспорення (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Контитуції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обгрутованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Контитуції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов`язаний надати суб`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно, окрім визначеної підстави, й із урахуванням відсутності належних та допустимих доказів щодо чинення відповідачкою позивачу перешкод у спілкуванні та вихованні дитьинги, правові підстави для задоволення позову у цій частині відсутні.

Окрім того, суд, враховуючи позицію дитини щодо його права на вибір у спілкуванні з батьком, віку такої дитини, який має повних 12 років, батько дитини має прислухатися до думки дитини та враховувати її, й, зважати на його зайнятість у навчанні та позашкільній освіті (гімназія, футбольний клуб, музичне виховання тощо), яке такій дитині організовує самотужки мама дитини, оскільки батько у цьому участі не приймає, вважаючи, що з ним такі притання не узгоджувались, суд критично оцінює таку позицію батька дитини й вважає за необхідне встановити батьку дитини години участі у вихованні та спілкуванні із сином за приблизним графіком, визначеним органом опіки та піклування Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації з деяким погодинним корегуванням та за умови погодження батьком годин спілкування з дитиною, враховуючи його зайтяність у основному навчальному та поза навчальному процесі:

- щовівторка та щочетверга кожного тижня місяця з 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- щосуботи кожного тижня місяця з 15 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- вихідний день неділі кожного тижня місяця - з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- спільний відпочином з сином протягом 30 (тридцяти) календарних днів під час канікул та святкових днів - за бажанням дитини, зобов"язавши позивача як батька дитини дотримуватися режиму харчування та відпочинку дитини.

Суд вважає, що визначений графік може корегуватися батьками та дитиною з метою їх спільних домовленостей.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 157 СК України, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач як батько малолітнього ОСОБА_3 має бажання приймати участь у вихованні дитини, враховуючи його особисту прихильність до дитини, психологічну прив`язаність й бажання бути батьком, те, що таке спілкування сприятиме повноцінному розвитку дитини, суд вважає за необхідне встановити йому години участі у вихованні та спілкуванні з сином із урахуванням інтересів дитини, його зайнятості, стану здоров`я та віку, й прояву власного бажання та такі побачення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Зважаючи на встановлені правовідносини, фактичну відсутність спору, позицію та поведінку кожної строни у вихованні дитини, наслідки розгляду справи, суд вважає судові витрати покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ч.2 ст.159, ч.ч.1-3 ст.157 СК України, керуючись ст.ст. п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення порядку участі батька у вихованні дитинита спілкуванні з нею, - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 години участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наступним графіком:

- щовівторка та щочетверга кожного тижня місяця з 15 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- щосуботи кожного тижня місяця з 15 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- вихідний день неділі кожного тижня місяця - з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - за бажанням дитини,

- спільний відпочином з сином протягом 30 (тридцяти) календарних днів під час канікул та святкових днів - за бажанням дитини.

Зобов"язати ОСОБА_1 дотримуватися режиму харчування та відпочинку дитини.

У решті вимог - відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: