Справа № 755/1454/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Красновою І.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_2 про відшкодування щкоди в порядку регресу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» з ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 6 475,22 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1793884. Згідно якого був застрахований транспортний засіб марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_3.

ОСОБА_2 26 травня 2017 року о 13 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Тичини в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Fiat Tiro», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків, після чого залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1, 2.10А ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Пошкоджений транспортний засіб марки «Fiat Tiro», д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», що підтверджується Договором страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № .17 від 15.03.2017 року.

Відповідно 08.09.2017 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1793884.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» визнало вищезазначене ДТП страховим випадком та сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» страхове відшкодування в сумі 6 475,22 грн., яка була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 08.09.2017 року та страхового акту №ОЦВ-Р-17-80752/1 від 21.09.2017 року.

Відповідачем у добровільному порядку не сплачено позивачу витрати, пов'язані із виплатою страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку.

28 січня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 14 лютого 2019 року.

Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 26 лютого 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

24 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1793884. Згідно якого був застрахований транспортний засіб марки «Land Rover Discovery», державний номерний знак НОМЕР_3.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 26 травня 2017 року о 13 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Тичини в м. Києві, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем, марки «Fiat Tiro», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та матеріальних збитків, після чого залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1, 2.10А ПДР України.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2017 року відповідача визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Пошкоджений транспортний засіб марки «Fiat Tiro», д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», що підтверджується Договором страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № .17 від 15.03.2017 року.

Відповідно 08.09.2017 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулось до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» з заявою про виплату страхового відшкодування на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1793884.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» визнало вищезазначене ДТП страховим випадком та сплатило на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» страхове відшкодування в сумі 6 475,22 грн., яка була здійснена на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 08.09.2017 року та страхового акту №ОЦВ-Р-17-80752/1 від 21.09.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 47429 від 25.09.2017 року.

Відповідно до пп. 38.1.1(а) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, суд вважає, що позивачем Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 475,22 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15).

Крім того, 20 листопада 2017 року позивачем Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на адресу відповідача було направлено регресну вимогу на суму 6 475,22 грн..

26 листопада 2018 року позивачем Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на адресу відповідача було направлено досудове попередження.

Однак, вбачається, що станом на теперішній час вказана вимога відповідачем проігнорована та як наслідок сума заборгованості погашена не була.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_2 про відшкодування щкоди в порядку регресу.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 921 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993,1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_2 про відшкодування щкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Зболбунівська, 7-Д, ) суму страхового відшкодування в розмірі 6 475 (шість тисяч чотириста сімдесят п'ять) грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Зболбунівська, 7-Д, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять один) гривні 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 березня 2019 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Зболбунівська, 7-Д, ).

Відповідач - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1).

Суддя: