Ухвала

Іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 201/7757/13-ц

провадження № 61-18806ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Сердюк В. В., Фаловська І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Вказував, що відповідно до довідки Пенсійного фонду № 35-04-05/17 від 14 лютого 2019 року, на підставі постанови державного виконавця від 02 жовтня 2014 року (ВП №43693707) станом на 01 березня 2019 року з 01 грудня 2014 року з його пенсії на рахунок Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області перераховано 24 218,86 грн, залишок складає 64 854,88 грн.

При цьому він вважає, що стягнення грошових коштів у розмірі 20 відсотків з пенсії по виконавчому листу № 201/7757/13-ц, а також виконавчого збору, є незаконним, оскільки згідно з частиною третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» сума стягнення з пенсії не може бути більш 5 мінімальних розмірів зарплати, а відповідно до частини другої статті 70 цього Закону стягнення з пенсії не може бути до повної виплати суми боргу та може проводитися лише із заробітної плати боржника за виконавчими документами до погашення у повному обсязі.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просив визнати незаконним триваюче стягнення з його пенсії 20% до повного погашення боргу; зобов`язати начальника ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області виконати певні дії по припиненню незаконного стягнення 20% пенсії заявника до повного погашення боргу.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 липня 2019 року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відсутні порушення в діях державного виконавця при винесенні постанови про звернення стягнення на доходи боржника, оскільки стягнення у розмірі 20% від пенсії не перевищує граничного розміру, встановленого законом.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги ОСОБА_1 судами не правильно застосовано статтю 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами першою та другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) визначено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Частина шоста статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) встановлює, що звернення стягнення на пенсію здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, яка діяла на момент вчинення виконавчих дій) відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Враховуючи викладене, посилання заявника на те, що стаття 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає лише відрахування з пенсій надміру виплачених пенсій спростовуються змістом наведеної статті, оскільки лише перша частина вказаної статті визначає порядок утримання надміру виплачених сум пенсій, в той час як друга частина статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає саме відрахування з пенсій та визначає його розміри.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська