КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/8806/188 Головуючий у І інстанції Луценко О.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те,що вона та ОСОБА_3 з березня 2000 року проживали разом без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. За час спільного проживання та за спільні кошти було придбано автомобіль та інше майно, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на прийняття спадщини з підстав відсутності документального підтвердження факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

На підставі викладеного, просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу було залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення її заяви про встановлення факту без розгляду, оскільки предметом доказування був лише факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , таким чином на час розгляду заяви не ставилося питання про наявність чи відсутність спору між ОСОБА_1 та заінтересованою особою з приводу поділу спадкового майна.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

На адресу Київського апеляційного суду 07 жовтня 2019 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від заінтересованої особи ОСОБА_2 , який було відправлено засобами поштового зв`язку на адресу суду 02 жовтня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу було залишено без розгляду.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Суд першої інстанції залишаючи без розгляду заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу виходив з того, що зі змісту заяви вбачається спір про право.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту викладеного ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, остання як на підставу своїх вимог посилається на те, що за час спільного проживання з ОСОБА_3 було набуто автомобіль, після смерті ОСОБА_3 автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_1 , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутні докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Під час судового розгляду вказаної заяви до суду першої інстанції була подана заява заінтересованої особи ОСОБА_2 про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу без реєстрації шлюбу без розгляду, посилаючись на те, що між ними є спір про право, а саме щодо автомобіля, який є частиною спадкового майна після смерті ОСОБА_3 та як стверджує ОСОБА_2 був придбаний за власні кошти її померлим батьком.

Окрім того, ОСОБА_2 звертала увагу суду на те, що державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори їй було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль марки «Toyota RAV-4» кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який ОСОБА_1 вважає таким, що був придбаний за спільні кошти та утримує його в гаражному боксі № НОМЕР_3 ГБК «Дніпро».

Відповідно до положення ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З урахуванням вищевикладеного та змісту викладеного в заяві про встановлення факту, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність між сторонами спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду про залишення заяви про встановлення факту, що має значення без розгляду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді: