Справа № 286/3586/19
УХВАЛА

25 жовтня 2019 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В. І. , розглянувши позовну заяву Управління праці та соціального захисту Овруцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів житлової субсидії , -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту Овруцької районної державної адміністрації, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , 17, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь надмірно виплачені кошти житлової субсидії в сумі 4099,75 грн.

Позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у зв`язку із відсутністю коштів та блокуванням рахунків позивача за незахищеними статтями видатків.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із змінами і доповненнями. Так, положеннями статті 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у ч.1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем не надано до суду достатніх доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановленому законом порядку.

Тому суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору слід відмовити.

Статті 175, 177 ЦПК України містять вимоги до позовної заяви. Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розміри ставок судового збору. Зокрема згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. У відповідності до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 вказаного Закону за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить1921 гривень.

Тобто, виходячи із встановленого законодавством розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року, який складає 1921 грн., мінімальний розмір судового збору, який сплачується за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру у 2019 році, становить 1921 грн.

Однак, позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, що перешкоджає відкриттю провадження за такою заявою. Зокрема в порушення ч.4 ст.177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви документу, що підтверджує сплату ним судового збору в сумі 1921 гривень.

За вказаних обставин, у відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху для усунення вказаних недоліків.

Тому керуючись ст.ст.136, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Управління праці та соціального захисту Овруцької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів житлової субсидії залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.

Позивачу подати суду документ про сплату ним судового збору в сумі 1921 грн.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви вона буде вважатися неподаною і буде повернута без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Вачко