Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4746/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Казидуб О. Г.

за участю секретаря: Зайцевій О. І.

позивачки: ОСОБА_1

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 (18001, АДРЕСА_1) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: 18001, АДРЕСА_2; проживає за адресою: 18001, АДРЕСА_3) про виселення. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві особистої власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_4, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2005 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за № 5175.

Зазначає, що з 2012 року, в звязку з певними життєвими умовами зваживши на чисельні прохання її сина ОСОБА_6 вона надала дозвіл на тимчасове, нетривале проживання в її квартирі АДРЕСА_4 його та дружини. Умовами вселення та тимчасового проживання було безоплатне проживання в квартирі без будь-якого переобладнання та проведення капітального ремонту та виселення по першій її вимозі. Разом з тим допускалося проживання терміном більше пів року з попередженням та його згодою за місяць. У 2014 році її син тяжко захворів, відповідач повністю самоусунулася від опікування, утримання та уходом за сином, почала жити відокремлено від сина своїм власним життям. Син лікувався в різних лікувальних закладах, вона здійснювала догляд за ним, а тому, мало приділяла значення їх з відповідачем сімейним стосункам, які фактично були припинені.

У листопаді 2017 року її син помер внаслідок онкологічного захворювання. Всі витрати на поховання сина вона взяла на себе, так як відповідач категорично відмовилася нести будь-які витрати, повязані з цією подією.

Відповідач з 2014 року припинила з позивачкою спілкування, а з 2015 року взагалі обірвала з позивачкою будь-які стосунки.

Зазначає, що вона неодноразово намагалася попередити відповідача про добровільне звільнення та виселення зі своєї квартири без втручання суду, але відповідач не реагує на її вимоги.

В червні 2018 року вона офіційно через нотаріуса попередила відповідача про її законну вимогу щодо виселення з квартири.

Просить суд винести рішення, яким виселити відповідача ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 без надання іншого житлового приміщення.

27 червня 2018 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

27 лютого 2019 року представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 просив в судовому засіданні провадження у справі закрити в звязку з тим, що відповідач ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_5 не проживає,забрала звідти всі свої речі та надала 3 комплекти ключів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник за дорученням ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти закриття провадження у справі. Просили суд щоб зобовязали відповідача ОСОБА_4 зайти разом з позивачкою, щоб в її присутності оглянути квартиру.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав на закритті провадження у справі.

Судом встановлено, що відповідач 22 лютого 2019 року в добровільному порядку виселилися з квартири № 82, що по вул.. Героїв Дніпра 29 в м. Черкаси, всі свої речі з квартири забрала, та передала 3 комплекти ключів власниці квартири ОСОБА_1

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 позовних вимог щодо вселення її в квартиру та передачу ключів не заявлялося та не сплачувався судовий збір відносно цих авимог.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх позовних вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до квитанції № 91 від 31 травня 2018 року, ОСОБА_1 при подачі позову було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

А тому, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 142, 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення провадженням закрити в зв»язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704грн.80 коп.

Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до Апеляційного суду Черкаської області на протязі 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.03.2019 року

Головуючий: ОСОБА_7