Провадження № 2/522/1285/19
13 березня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Шенцевої О.П.,
за участю секретаря - Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України (м.Київ, Русанівський б-р 8) до ОСОБА_1 (реєстрації не має) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 06.10.2017 з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW» р.н. НОМЕР_1 у м. Одесі, скоєно дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої, автомобіль «Geely» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована.
Позивач направляв відповідачу лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, проте відповідач вимоги позивача виконанні не були.
21.12.2018 року надійшла відповідь про місце реєстрації відповідача, згідно якої вказано, що ОСОБА_1 зняти з обліку та реєстрації не має.
Ухвалою суду від 22.12.2018 року відкрито провадження по даній справі.
Ухвалу суду від 21.12.2018 року про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення.
Станом на час розгляду справи від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходив, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.10.2017 з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW» р.н. НОМЕР_1 у м. Одесі, скоєно дорожньо-транспортну пригоду внаслідок якої, автомобіль «Geely» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.11.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Geely» р.н. НОМЕР_2 на час ДТП мав поліс № АМ0256596 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У зв`язку з вказаними обставинами власник постраждалого автомобіля у ДТП ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП від 06.10.2017 року.
Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача.
Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, з урахуванням встановленої вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як зазначено в ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У той же час, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлює, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про набуття позивачем права регресної вимоги після виплати страхового відшкодування та задоволення вимог позивача в повному обсязі.
Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 1600 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, 178, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 280-282, 354 ЦПК України; ст. ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1191 ЦК України; Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд -
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України (м.Київ, Русанівський б-р 8) до ОСОБА_1 (реєстрації не має) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя