КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/2126/18
Провадження № 2/488/314/19 р.
Іменем України
19.02.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі судового засідання - Тузові Р.О.,
розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-
У травні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 400,00 грн., щомісячно до повноліття дитини, згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 26.06.2014 року, та визначити такі аліменти у розмірі - 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду; а також стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 5142,98 грн.
Свій позов позивач мотивувала тим, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, проте її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дочки, оскільки фактичний розмір аліментів, які сплачує відповідач, не відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом. Разом із цим відповідач має нормальний стан здоровя, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі.
Крім того, станом на 01.04.2018 року, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11 936,98 грн., внаслідок чого позивачка просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на доньку за період з 2013 року по 2018 року у розмірі 5 142,98 грн.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач також у судове засідання не з'явився, проте надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за станом свого здоров'я він не може працевлаштуватися на роботу, окрім того, в нього змінився сімейний стан, він одружений та має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому він не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивач. Крім того, станом на 01.04.2018 року у нього відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а тому заявлені вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів чи іншими обставинами, вказаними у ст. 192 СК України, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Частиною 2 ст. 182 СК України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімуму для дитини віком до 6 років встановлено: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дитини віком від 6 років до 18 років встановлено: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн.
Відповідно до позовної заяви позивач просить збільшити розмір стягуємих аліментів з 400,00 грн. на 1/3 частину, натомість, позивач не надала суду відомостей про стан здоров'я та матеріальне становище дитини, про своє матеріальне становище, наявність у неї рухомого чи нерухомого майна, інші дані про свій фінансовий стан.
Таким чином, позивач не обґрунтувала вимогу про збільшення розміру аліментів на одну дитину в розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача.
В свою чергу відповідачем не надано доказів на підтвердження викладених обставин у своєму відзиву, зокрема, що його стан здоров'я не дозволяє сплачувати аліменти, що на його утриманні дійсно є інші діти, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на зміну розміру аліментів.
Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню з 400,00 грн. На 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача.
Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.
Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.
Отже, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Крім того, обов'язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Вказаний висновок, викладений у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц.
Суд погоджується з обчисленням пені, відповідно до наданого позивачем розрахунку в межах заявлених позовних вимог за період з 01 листопада 2013 року по 01 лютого 2018 року, у розмірі 5 142,98 грн. оскільки він відповідає правовому висновку, викладеному у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц.
Крім того, необхідно врахувати, що Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, ч. 1 викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості».
Встановлення граничного розміру пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, у розмірі, що не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, є обставиною, що пом'якшує відповідальність, а тому ст. 196 СК України, змінена Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, на підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України має зворотню дію в часі.
Отже, здійснюючи розрахунок пені, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня, яка підлягає застосуванню в силу ст. 5 ЦК України, оскільки вказана норма пом'якшує цивільну відповідальність боржника за несвоєчасну сплату аліментів.
На підставі викладеного, суд вважає за можливим задовольнити позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів.
Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 536,80 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-
Позов - задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 400,00 грн., щомісячно до повноліття дитини, згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 26.06.2014 року, та визначити аліменти у розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів, за період з 01 листопада 2013 року по 01 лютого 2018 року, у розмірі 5 142,98 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 в прибуток держави 1 536,80 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін
Позивач: ОСОБА_2, паспорт: ЕР 538140, виданий Корабельним РВ в м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідач: ОСОБА_3, паспорт: АВ 221781, виданий Бершадським РВ РУМВС України у Вінницькій області, РНОКПП:НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Суддя Л.І. Селіщева