ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Чернівці

Справа № 713/488/18

провадження № 22-ц/822/28/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.,

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.,

за участю секретаря Собчук І.Ю.,

представника позивача Матвійчука М.З., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив :

В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі-ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 08 грудня 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №334, згідно якого банк надав у тимчасове користування останньому кредит в розмірі 70 000 доларів США з відсотковою ставкою - 13% річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 08 грудня 2006 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 уклали іпотечний договір №334, відповідно до умов якого в іпотеку було передано житловий будинок, загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літню кухню, три сараї, убиральню, криницю, вигрібну яму, огорожу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,15 га.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у відповідача ОСОБА_3, станом на 18 липня 2017 року утворилась заборгованість: за кредитом в розмірі 60 415 доларів США 47 центів; по відсотках в розмірі 83 779 доларів США 65 центів; пені в розмірі 10 588 доларів США 93 центи; пені по відсотках в розмірі 22 439 доларів США 04 центи.

На підставі наведеного, просили суд звернути стягнення на предмет іпотеки -житловий будинок, загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літню кухню, три сараї, убиральню, криницю, вигрібну яму, огорожу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,15 га на користь ПАТ «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р №0001, ), в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №334 від 08 грудня 2006 року шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №334 від 08 грудня 2006 року в розмірі 976 050 гривень (дев'ятсот сімдесят шість тисяч п'ятдесят гривень) станом на 05 лютого 2018 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору №334 від 08 грудня 2006 року, а саме, житловий будинок загальною площею 258,40 кв.м, житловою площею 135,40 кв.м, літню кухню літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральню літ. «Е», криницю літ. «К», вигрібну яму №1-2, огорожу №4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 листопада 2005 року, зареєстрованого у Вижницькому РБТІ 10 листопада 2005 року за реєстровим №2691, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 12639049, - шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації не нижчу, ніж узгоджена у п.1.2 договору іпотеки від 08 грудня 2006 року в сумі 92 000 доларів США (дев'яносто дві тисячі доларів США), що згідно службового розпорядження НБУ від 25 вересня 2018 року становить 2 586 120 гривень (два мільйони п'ятсот вісімдесят шість тисяч сто двадцять гривень ).

Відстрочено виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпеченням кредитів в іноземній валюті».

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про виселення з житлового приміщення відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Посилається на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що судом безпідставно не взято до уваги наявність виконавчого напису нотаріуса від 23 жовтня 2009 року та судового рішення про стягнення заборгованості від 16 грудня 2015 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» вказує, що наявність виконавчого напису не може бути підставою для відмови в позові і не передбачає можливості подвійного стягнення заборгованості, оскільки за рішенням суду, і за виконавчим написом звернуто стягнення на один і той же обєкт нерухомості.

Вважає, що реалізація позивачем права на позасудовий захист порушених прав не припиняє його право на судовий захист.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства, повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість в рахунок погашення якої банк, як іпотекодержатель, скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки, відстрочивши виконання рішення на час дії мораторію.

Щодо припинення дії кредитного договору суд першої інстанції взяв до уваги вимогу позивача про дострокове погашення кредиту від 23 лютого 2018 року.

Апеляційний суд не може погодитись із вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, згідно кредитного договору від 08 грудня 2006 року, отримав у банку кредит в розмірі 70000,00 доларів США на споживчі цілі з кінцевим терміном погашення, не пізніше 07 грудня 2021 року .

Для забезпечення отриманого кредиту між банком та позичальником укладено іпотечний договір за №334 від 08 грудня 2006 року. Предметом іпотеки є житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 258,40 кв. м, житловою площею 135,40 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором банк звернувся до відповідачів з вимогою від 23 лютого 2018 року про повернення протягом 30 днів всієї суми кредиту, а у разі невиконання вимоги, звільнити всіма мешканцями житловий будинок. Вказана вимога відповідачами виконана не була.

Також встановлено, що у зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору, банк 23 жовтня 2009 року вчинив виконавчий напис нотаріуса на іпотечному договорі №334 від 8 грудня 2009 року, яким звернув стягнення на предмет іпотеки. За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки пропонувалось погасити заборгованість в розмірі 67976,96 доларів США, в тому числі заборгованість по строковому кредиту - 57 163,00 доларів США, заборгованість по простроченому кредиту - 3252,47 доларів США, заборгованість по строкових відсотках 805,47 доларів США, заборгованість по прострочених відсотках - 6501,56 доларів США, пені - 2030,01 гривні (а.с. 40-62 т.2);

- за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 грудня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк», яким пред"явлено до стягнення заборгованості по кредитному договору достроково на суму 3017149,61 гривень, задоволено частково. Стягнуто заборгованість в сумі 330656,61 гривень за період з 8 травня 2012 року по 27 травня 2015 року.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина 1 статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Забезпечувальне зобов'язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому, здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Проте судом першої інстанції не враховано, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час вчинення таких дій вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості, звернення стягнення, чи вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16 грудня 2015 року, яким частково задоволено позовні вимоги банку до відповідача про дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним, було змінено строк виконання основного зобов'язання в повному обсязі.

Отже, у ПАТ «Укрсоцбанк» припинилось право нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитними коштами та пеню після звернення позивача до суду про дострокове стягнення кредиту.

Такий правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12), від 04 липня 2018 року (справа № 310/11534/13-ц), від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц).

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що є підстави для висновку і про безпідставність вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №334 від 8 грудня 2006 року.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на позивача.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги сплачено 4 170 гривень.

Враховуючи те, що у задоволенні позову вимог відмовлено в повному обсязі, є підстави для стягнення з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 4 170 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374,376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 вересня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 4 170 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Дата складення повного тексту постанови - 19 березня 2019 року.

Головуючий М.І. Кулянда

судді: Н.Ю. Половінкіна

О.О.Одинак