Справа № 417/9015/19
Провадження № 2/417/366/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"23" жовтня 2019 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Дідоренко А.Е.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колеснік В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, зазначивши, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території в м .Луганськ помер ОСОБА_6 , постійний мешканець с.Виноградне Марківського району Луганської області.

Після його смерті відкрилась спадщина на:

-земельну частку (пай), належну йому на підставі Сертифікату серія ЛГ №0022339 , виданого Марківською райдержадміністрацією в листопаді 1996 року на підставі рішення від 16.10.1996 року №388 та зареєстрованого 16.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №257;

-земельну ділянку площею 5,09907 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІУ-ЛГ № 000323, виданого Сичанською сільською радою 16 грудня 2002 року на підставі рішення 03 сесії ХХІУ скликання Сичанської сільської ради від 27.09.2002 року.

Померлий ОСОБА_6 залишив заповіт, який нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області 20.01.2004 року, зареєстрований в реєстрі за №8, в якому заповів нілежні йому земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях. Все інше майно, яке буде належати йому на день смерті і на яке він буде мати право по закону, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося заповів ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних долях.

23.07.2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім`я після смерті ОСОБА_6 Постановою державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори від 23.07.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з тим, що позивач постійно мешкала на території тимчасово непідконтрольній українській владі в місті Луганськ, 12.11.2018 року перенесла операцію, врезультаті якої їй була встановлена третя група інвалідності по 01.03.2020 року з забороною тривалого ходіння. Позивач вважає, що мала поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса, та просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_2 та позивач в судове засідання не зявилися, до судового розгляду справи надали письмові заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають (а.с. 29-30).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Марківського районного суду Луганської області, до судового розгляду справи надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі (а.с.31-32).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягаючими задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №182 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на земельну частку (пай), належну йому на підставі Сертифікату серія ЛГ №0022339 , виданого Марківською райдержадміністрацією в листопаді 1996 року на підставі рішення від 16.10.1996 року №388 та зареєстрованого 16.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 257 ; земельну ділянку площею 5,09907 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Сичанської сільської ради Марківського району Луганської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІУ-ЛГ № 000323, виданого Сичанською сільською радою 16 грудня 2002 року на підставі рішення 03 сесії ХХІУ скликання Сичанської сільської ради від 27.09.2002 року (а.с.23-24).

Позивач ОСОБА_1 була рідною донькою померлого ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 , витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_6 , Серія НОМЕР_7 , свідоством про шлюб Серія НОМЕР_8 (а.с.17-22).

До складу спадщини яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_6 , входять земельні ділянки, які були набуті за його життя.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори не звернулася, оскільки на час відкриття спадщини перебувала на тимчасово окупованій території м.Луганськ та знаходилась на лікарняному, внаслідок чого їй була встановлена третя група інвалідності.

Враховуючи те, що позивач не прийняв спадщину подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у строк у 6 місяців, зазначений в ч. 1 ст. 1270 ЦК Українита у порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, то він не має можливості оформити в установленому законодавством порядку право на спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

В законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Позивач у позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідачів судових витрат, тому доцільно судові витрати залишити за позивачем.

На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 258, 268, 287, 288, 289, 352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю в три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Суддя: А.Е. Дідоренко