Справа № 191/2811/19
Провадження № 2/191/720/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 року позивач звернувся до відповідача з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.05.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 3000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання по погашенню заборгованості за вказаним договором не виконує належним чином. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але до початку надала заяву в якій зазначила, що просить розгляд справи проводити за її відсутності. В задоволенні пред`явлених до неї позовних вимог просить суд відмовити в повному обсязі через відсутність боргових зобов`язань перед позивачем. На підтвердження відсутності боргу за кредитним договором надала до суду довідку від 17.10.2019 року № VA8ON8KGDE2KCEV про відсутність заборгованості перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк».

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

31.05.2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 09.07.2019 року має заборгованість - 12149 гривень 20 копійок, яка складається з наступного:

2140,13 грн.- заборгованість за кредитом;

7754,35 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;

1200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

554.72 грн. - штраф (процентна складова).

На підтвердження позовних вимог посилався на розрахунок заборгованості (а.с.6-7).

Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Так, надані позивачем докази щодо невиконання умов договору кредиту і, як наслідок, заборгованість спростована наданим відповідачем доказом, а саме довідкою від 17.10.2019 року про, те що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , станом на 17.10.2019 року не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Відсутність заборгованості перед позивачем в повній мірі вказує на виконане в повному обсязі відповідачем зобов`язання за договором кредиту.

З цих підстав суд приймає рішення на підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів.

За викладених обставин, на думку суду права позивача не порушені, тому не підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач при зверненні до суду, посилався на норми цивільного законодавства, що регулюють виконання зобов`язання та забезпечення виконання зобов`язання.

Так, згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зазначені норми права, на які посилався позивач, судом не застосовуються з підстав не доведення позивачем обставин, на які він посилався.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

При вирішенні спору по даній справі суд, вважає, що позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому визнає надані докази відповідачем про відсутність заборгованості перед позивачем за кредитним договором належними та допустимими.

З цих підстав позовні вимоги до ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Твердохліб