Справа № 182/6622/18
Провадження № 2/0182/1267/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Він є двоюрідним братом ОСОБА_4. Його мама ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (тітка) є рідними сестрами. У свідоцтві про народження ОСОБА_6 батьками вказані: тато - ОСОБА_7, мама - ОСОБА_8 (українці). У свідоцтві про її народження маму було записано як ОСОБА_5. Свідоцтва про народження були видані на російській мові. У подальшому, при написанні по-батькові його мами ОСОБА_5, були видані всі документи на Прокопівну, замість Прохорівни. У звязку з тим, що його дідусь, бабуся, мама та тітка ОСОБА_6 давно померли, і він не має можливості самостійно довести свою кровну спорідненість зі своїм братом ОСОБА_4 через відділ державної реєстрації актів Цивільного стану по м.Нікополь Нікопольського міськрайонного управляння юстиції у Дніпропетровській області, змушений звернутися до суду про встановлення факту, який має юридичне значення. ОСОБА_4 10.02.2018 року помер. Після смерті відкрилась спадщина, яка складається з: 1) 3/14 частини житлового будинку по вул.Шевченко, 129 в м.Нікополь Дніпропетровської області, житловою площею 46,3 м2, загальною площею 97,7 м2 (будинок належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1984 року, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори); 2) 2-х кімнатної квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, житловою площею 27.9 м2 та загальною площею 48,1 м2 (яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом). До сплину 6-ти місяців він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлих батьків. Державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 надав йому відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій вказав, що він не надав доказів родинних відносин зі спадкодавцями та не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно. Він не має можливості встановити родинні відносини за свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, оскільки у кожному зазначеному документі є граматичні помилки, пов'язані з неправильним перекладом на українську мову. Обставини щодо підтвердження родинних відносин можуть підтвердити свідки. Неоформленням права власності за ним на спадкове майно позбавляє його права реалізувати своє право власності на вказане майно і тому він вимушений звернутися за судовим захистом, на підставі вимог статті 55 Конституції України, яка гарантує йому право на судовий захист в будь-якому випадку. Вартість майна за незалежною оцінкою складає 49 310,00 + 84 501,00 = 133 811,00 грн. Як стало йому відомо, у його брата були відкриті рахунки у КБ «ПриватБанк» станом на 06.09.2018 року: 1) п/р 7743 сума - 8 168,86 грн., 2) п/р 0147 сума 19 884,45 грн., 3) п/р 4821 сума 1 200,00 грн. В звязку з викладеним вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя також підтримала і суду пояснила, що помилки в документах були допущені в звязку з перекладом на українську мову. А свідки підтвердять факт родинних відносин між двоюрідними братами ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Представник відповідача в судовому засіданні, з урахуванням показань свідків, допитаних в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечувала.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, спадкоємець повинен протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Прийняти спадщину можливо або фактичним прийняттям або звернутися до суду.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач по справі ОСОБА_1 є двоюрідним братом ОСОБА_4 Матері позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_10 - ОСОБА_6 є рідними сестрами. У свідоцтві про народження ОСОБА_6 батьками вказані: тато - ОСОБА_7, мама - ОСОБА_8 (українці). У свідоцтві про народження позивача його маму було записано як ОСОБА_5. Свідоцтва про народження були видані на російській мові. У подальшому, при написанні по-батькові його мами ОСОБА_5, були видані всі документи на Прокопівну, замість Прохорівни. У звязку з тим, що дід, баба, мама та тітка ОСОБА_6 позивача давно померли (а.с.6-7), позивач не має можливості документально. 10.02.2018 року ОСОБА_4 помер (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: 1) 3/14 частини житлового будинку по вул.Шевченко, 129 в м.Нікополь Дніпропетровської області, житловою площею 46,3 м2, загальною площею 97,7 м2 (будинок належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14.07.1984 року, посвідченого нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори) (а.с.12-15, 18); 2) 2-х кімнатної квартири, що знаходиться АДРЕСА_1, житловою площею 27.9 м2 та загальною площею 48,1 м2 (яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом) (а.с.44 зв). До сплину 6-ти місяців позивач по справі подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлих батьків. Однак, державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 надав йому відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якій вказав, що позивач не надав доказів родинних відносин зі спадкодавцями та не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.11).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які підтвердили факти, викладені в позові та на які посилались в судовому засіданні позивач та його представник.

Так, свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він син позивача. В батька була мати його бабуся ОСОБА_14. Бабуся з дідом батьком його батька не проживала. У бабусі ОСОБА_14 була сестра ОСОБА_6. У бабусі ОСОБА_6 був син ОСОБА_4 і донька Віра. Віра і ОСОБА_4 померли. Віра раніше за ОСОБА_4. У ОСОБА_4 сімї не було. У Віри не було також. Його батько та дядько ОСОБА_4 підтримували родинні відносини, спілкувались, ходили один до одного в гості. Але разом із ОСОБА_4 не жили.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_15. Знає, що в ОСОБА_15 було дві рідних сестри, чула про них багато, але ніколи не бачила. І як їх звуть не памятає. Позивач приходив в гості до тітки ОСОБА_15 і вона казала, що Толик її племінник. У ОСОБА_15 був син ОСОБА_16 та донька Віра. Спочатку померла Віра, за нею тітка ОСОБА_15, а потім помер ОСОБА_4. Матір позивача ніколи не бачила, лише чула про неї.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона двоюрідна сестра позивача. Їх мами рідні сестри. Її мама ОСОБА_17, а мама позивача ОСОБА_18. Коли тітка Шура померла, дізналась від брата, що там якісь неполадки в документах. І вона, і позивач підтримували родинні стосунки із іншим братом ОСОБА_4, який вже помер. Він був сином ще однієї сестри їх з Толиком матерів.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є двоюрідним братом ОСОБА_4, померлого 10 лютого 2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/14 частини житлового будинку по вул.Шевченко, 129 в м.Нікополь Дніпропетровської області (житловою площею 46,3 м2, загальною площею 97.7 м2) в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4, померлого 10 лютого 2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2-х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (житловою площею 27.9 м2 та загальною площею 48,1 м2) в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4, померлого 10 лютого 2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на вклади у КБ «ПриватБанк», станом на 06.09.2018 року, п/р 743 на суму 8168,86 грн, п/р 0147 на суму 19 884,45 грн, п/р 4821 на суму 1 200,00 грн, в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4, померлого 10 лютого 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_19