Справа №489/5588/19
Провадження №2-з/489/24/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на: житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 16.06.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Савіною Л.П. та зареєстрованого за реєстровим № 866. Мотивуючи свої вимоги тим, що 05 листопада 2018 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого остання отримала від нього грошові кошти у сумі 371000 грн. Повернення суми позики мало відбутися не пізніше 28.02.2019 року. Відповідач до теперішнього часу прийняті на себе зобов`язання не виконала, суму позики не повернула. Його переговори з відповідачкою на протязі з березня 2019 року по вересень 2019 року не дали позитивних результатів. З вересня 2019 року відповідачка перестала відповідати на телефонні дзвінки та ухиляється від зустрічі з ним. Він має намір звернутися до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_2 , проте, вважає, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про задоволення позову.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом позову, у разі його подання, заявник зазначає, що є стягнення боргу за договором позики від 05.11.2018 року у розмірі 282070,22 грн.

Згідно доданих до заяви матеріалів та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 17.10.2019 року, ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 16.06.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Савіною Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 866.

З огляду на приписи ст. 150 ЦПК України, суд вважає, що заходи забезпечення позову заявлені позивачем є співмірними з заявленими вимогами, обґрунтованими та позивачем доведено необхідність їх застосування.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а відтак заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 16.06.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Савіною Л.П. та зареєстрованого за реєстровим № 866.

Роз`яснити заявнику положення ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали направити для відома ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «17» жовтня 2019 року.