УХВАЛА

28 січня 2019 року

м. Київ

справа № 337/5987/15

провадження № 61-1485ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом Коломоєць Іриною Василівною, на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Весна-2», третя особа ? районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів та рішення правління кооперативу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року позов задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1 передати голові ЖБК «Весна-2» ОСОБА_3 статутні документи, фінансово-господарську документацію, документи бухгалтерської звітності ЖБК «Весна-2», та інші матеріальні цінності, що знаходяться на балансі ЖБК «Весна-2».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позову ЖБК «Весна-2» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ЖБК «Весна-2» задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано рішення загальних зборів членів ЖБК «Весна-2» від 30 липня 2014 року про обрання складу правління та складу ревізійної комісії.

Визнано незаконними та скасовано рішення членів правління та ревізійної комісії ЖБК «Весна-2» від 30 липня 2014 року про обрання голови ЖБК «Весна-2», заступника голови правління ЖБК «Весна-2», голови ревізійної комісії ЖБК «Весна-2».

В задоволенні зустрічного позову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді голови ЖБК «Весна-2» відмовлено.

У липні 2018 року представник ОСОБА_1 ? Коломоєць І. В., подала заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Скаржник посилався на те, що фактичний розрахунок (квитанції про оплату правових послуг) з адвокатом Лишенко С. С. він здійснив після розгляду справи, оскільки сторони договору про надання правової допомоги можуть на власний розсуд визначати зміст домовленостей між собою.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 в особі представника Коломоєць І. В. про ухвалення додаткового рішення залишено без задоволення.

10 січня 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) адвокат Коломоєць І. В. в інтересах ОСОБА_1 направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, в якій просила скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ЖБК «Весна-2» на користь ОСОБА_1 судові витрати (витрати на правову допомогу) у сумі 19 998,00 грн.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

В пункті 8 статті 129 Конституції України зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Коломоєць І. В. в інтересах ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою адвокатом Коломоєць Іриною Василівною, на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Весна-2» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Весна-2», третя особа ? районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання недійсними та скасування рішення загальних зборів та рішення правління кооперативу, поновлення на посаді.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько