Справа № 559/1916/19
УХВАЛА

22 жовтня 2019 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

вивчивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області надійшла справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_4 подано заяву про забезпечення позову у вказаній справі, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку в статутному капіталі ТОВ «ШТЕРН», в розмірі 100%, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та становить 20000 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що на даний час він звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення по суті позовних вимог, оскільки, як відомо позивачу, згідно відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, іншого майна, за рахунок якого можливо буде звернути стягнення заборгованості, у відповідача немає.

Вважає, що відповідач ОСОБА_2 до вирішення спору по суті, зможе розпорядитись вказаним майном, в тому числі шляхом відчуження своєї частки у статутному капіталі товариства або переходу права власності на дане майно до іншої особи, що в подальшому призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду по даній справі та поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову, чим буде грубо порушено законні права та інтереси позивача.

Дослідивши заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами Цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Судом встановлено, що заява про забезпечення позову подана разом із позовною заявою ОСОБА_3 , яка повернута ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 22.10.2019, що свідчить про наявність підстав для її повернення на даному етапі.

Окрім того, за змістом ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4)захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, частиною 1 ст.151 ЦПК України передбачено чіткий перелік відомостей, які повинна містити заява про забезпечення позову, в тому числі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно ч.1 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з імперативними приписами ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст.151 ЦПК України, а саме позивачем не зазначені пропозиції щодо зустрічного забезпечення щодо особи, яку позивач зазначає відповідачем у справі і якій можуть бути спричинені збитки забезпеченням позову.

Згідно ч.5 ст. 154 ЦПК України, заходи зустрічного забезепечення мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв"язку із забезпеченням позову.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою повивача. Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення.

Суд наголошує на тому, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову мають бути зазначені з урахуванням вимог ст. 154 ЦПК України, адже лише проаналізувавши пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення та надані на її підтвердження докази, суд може вирішити питання про наявність чи відсутність у нього обов`язку застосувати зустрічне забезпечення на підставі ч.3 ст.154 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, оскільки в ній не зазначені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене та наявність у заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначених вище недоліків стосовно зазначення пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, суд дійшов висновку про те, що заяву слід повернуту заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив:

заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.