ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6963/18
Провадження № 22-ц/4820/293/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року (суддя - Вдовичинський А.В.) за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідача зазначав, що з 20.11.2014 року по 04.09.2018 року працював у Публічному акціонерному товаристві «Кам'янець-Подільськавтоагрегат», яке в подальшому було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» (далі ПАТ«Кам'янець-Подільськавтоагрегат») на посадах начальника технічного бюро, головного інженера.

Наказом №53-к від 04.09.2018 року позивача було звільнено з роботи 04.09.2018 року за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Однак підприємство в порушення вимог статей 116, 117 КЗпП України не провело з ним повного розрахунку при звільненні. Вказував, що неодноразово звертався до керівника підприємства щодо виплати заборгованості по заробітній платі, однак такі звернення не дали жодного результату.

Крім того, вважає що внаслідок того, що з ним не було проведено повного розрахунку при звільненні, порушено його законні права, внаслідок чого заподіяно моральну шкоду, оскільки він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та життя його сім'ї.

За таких обставин, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив стягнути з ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» заборгованість по заробітній платі у розмірі 11 295 грн. 06 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а також моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» на користь ОСОБА_4 11 295 грн. 06 коп. - заборгованість по заробітній платі; 21 691 грн. 60 коп. - середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 05.09.2018 року по 29.11.2018 року, з якої підлягає до стягнення податок на доходи фізичних осіб та обов'язкові платежі; 3000 грн. - відшкодування заподіяної моральної шкоди. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат», посилаючись на неправильне дослідження доказів по справі та їх оцінку, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відшкодування моральної шкоди та відмовити позивачу у задоволенні позову в цій частині.

Апелянт вважає, що позивачем в ході судового розгляду справи не було належним чином доведено, що йому було заподіяно моральну шкоду внаслідок затримки розрахунку при звільненні, та розмір такої шкоди 30 000 грн. Крім того зазначав, що судом першої інстанції при відшкодуванні моральної шкоди не було враховано, що після звільнення з роботи з ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» ОСОБА_4 одразу влаштувався на іншу роботу у ТДВ «Кам'янець-Подільський електромеханічний завод» на більш високооплачувану роботу, що ставить під сумнів спричинення йому моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, просив залишити оскаржуване рішення без задоволення. Вказував, що він має право на компенсацію моральної шкоди, оскільки відповідач не здійснив з ним повного розрахунку при звільненні, чим порушив його права, що призвело до постійного хвилювання, нервової та психологічної напруги, відтак він змушений був обмежувати себе і свою сім'ю у простих та звичних речах, в тому числі і у продуктах харчування.

У судове засідання представник апелянта не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні сторонами не оскаржується, у зв'язку з чим рішення суду в цих частинах апеляційним судом не переглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 20.11.2014 року був прийнятий на роботу до ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» на посаду начальника технічного бюро згідно наказу № 58 к від 17.11.2014 року.

В квітні 2017 року відбулося перейменування підприємства з Публічного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» на Приватне акціонерне товариство «Кам'янець-Подільськавтоагрегат», наказ №29 від 12.04.2017 року.

01 лютого 2018 року позивача було переведено на посаду головного інженера підприємства, відповідно до наказу № 5-к від 01.02.2018 року.

04 вересня 2018 року ОСОБА_4 звільнено з роботи за власним бажанням за ст.38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 53-к від 04.09.2018 року.

Відповідно до довідки підприємства від 29.11.2018 року №851 ПАТ «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» станом на 29.11.2018 року має заборгованість по невиплаченій заробітній платі перед ОСОБА_4 у розмірі 11 295 грн. 06 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог статей 116, 117 КЗпП України не провів з позивачем повного розрахунку при звільненні, у зв'язку з чим було порушено права позивача, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням вимог розумності та справедливості дійшов висновку щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першої статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 13 постанови від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв'язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Колегія суддів вважає, що відповідач своїми діями щодо невиплати ОСОБА_4 заробітної плати при звільненні завдав моральних страждань останньому, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру відшкодування цієї шкоди суд, посилаючись на ст. 23 ЦК України, правильно врахував, що позивач впродовж тривалого часу не міг отримати та користуватися належними йому коштами у вигляді заробітної плати, що з очевидністю вплинуло на глибину та тривалість його моральних страждань, істотність втрати нормальних життєвих зв'язків, значну потребу у додаткових зусиллях для організації свого життя.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про стягнення 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості, оскільки підприємством були порушені трудові права позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Кам'янець-Подільськавтоагрегат» залишити без задоволення.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 березня 2019 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук