Дата документу 22.10.2019 Справа № 554/7653/19
Провадження№2/554/2522/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді Блажко І.О.

при секретарі Хмельницькій М.Ю

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Тетяни Вікторівни, третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора про зняття заборони на відчуження квартири ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ПН Полтавського МНО Башинської Т.В. про зняття заборони на відчуження квартири. В якому прохала: зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 Вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 за № 1745564. В обґрунтування позову зазначила, що 25.05.1998 позивачка згідно договору купівлі продажу придбала квартиру АДРЕСА_1 . В даній квартирі позивач проживає вже понад двадцять років та лише зараз випадково стало відомо про те, що її квартира перебуває в реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1745564. Крім того, з даного реєстру видно, що підставою обтяження є лист приватного нотаріуса від 08.02.1996 №2/ІІ-18. Зі змісту листа випливає, що ПН ПМНО Башинська Т.В. посвідчила договір застави квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 . Перша Полтавська державна нотаріальна контора зареєструвала даний договір застави, оскільки вона на той час мала доступ до державної реєстрації даного роду договорів. Заборона накладена на квартиру, власником якої була ОСОБА_2 Перед укладенням договору купівлі-продажу продавцем ( ОСОБА_2 ) було надано нотаріусу всі необхідні документи для здійснення правочину, в тому числі і довідку від Першої Полтавської державної нотаріальної контори від 22.05.1998 про відсутність заборон на відчуження квартири. Довідка дійсна протягом трьох місяців, а договір було укладено в трьохденний строк після видачі довідки - 25.05.1998, отже актуальність і достовірність довідки не може бути під сумнівом. Враховуючи те, що договір був укладений належним чином та відповідно до вимог закону було зареєстроване право власності на квартиру за ОСОБА_1 залишається невідомим те, чому при зміні власника квартири до цього часу не була знята заборона з нерухомого майна. Позивач немає жодних даних про місцезнаходження колишнього власника квартири ОСОБА_2 . Крім того, позивач не має можливості отримати архівну копію договору застави від 08.02.1996 №599, який є підставою накладення заборони відчуження на квартиру, оскільки ОСОБА_1 не є стороною цього договору, через що вимушена звертатися до суду з даним позовом. (а.с.2-3)

22 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 14 год. 30 хв. 23 вересня 2019 року. (а.с.11-12).

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером Савчук О.В. в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує, прохає його задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.32).

Відповідач ПН ПМНО Башинська Т.В. в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена, надала суду лист про розгляд справи за її відсутності.(а.с.17)

Третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені, надавши суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. (а.с.28).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу укладеного 25 травня 1998 року та зареєстрованого ПН ПМНО Соляник А.В. та зареєстровано в реєстрі за №2317. (а.с.4).

Таким чином, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Листом за №2/ІІ-18 ПН Башинської Т.В. від 08 лютого 1996 року повідомлено Першу Полтавську державну нотаріальну контору, що 08.02.1996 за реєстровим №599 посвідчено договір застави квартири АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2 (а.с.5)

Як слідує з довідки №5963-65 від 22 травня 1998 року Першої Полтавської державної нотаріальної контори, згідно реєстру заборон квартира за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 на 22.05.1998 під забороною не перебуває. (а.с.6)

Відповідно копії відомості з Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.05.2019, заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 1745564, підстава обтяження: лист, 2/ІІ-18, 08.02.1996 приватний нотаріус, власник ОСОБА_2 (а.с.7)

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження майном.

Згідно з п.2.1. Положення «Про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.06.1999 року за №364/3657 підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є: 1. Накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. 2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об`єкта нерухомого майна, що подається: - державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв`язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна; - судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту); - органами державної виконавчої служби - у зв`язку з накладенням ними арешту на об`єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту). За вищевказаним Положенням зняття арешту може здійснюватися у будь-якого реєстратора (тобто у будь-якого нотаріуса). Отже, нотаріус при поданні йому заяви за встановленою формою може зняти будь-який арешт, накладений судовими і слідчими органами, крім арештів, накладених органами державної виконавчої служби. При цьому, відповідно до п. 2.1. Положення зняття арешту на об`єкти нерухомого майна, накладеного судами і слідчими органами, відбувається на підставі заповненої цими органами заяви за формою. Таким чином, нотаріус не має права вносити відомості до Єдиного реєстру заборон про зняття арешту на підставі інших документів.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Згідно ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ,накладений згідно листа 2/ІІ-18 від 08.02.1996 приватного нотаріуса Башинської Т.В.

При цьому слід відмовити в позовних вимогах - вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 за №1745564, оскільки ця вимога є передчасною. Норма ч.3 ст.182 ЦК України щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 768 грн. 40 грн. (а.с.1).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Башинської Тетяни Вікторівни, третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора про зняття заборони на відчуження квартири - задовольнити частково.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить громадянці України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Стрий Дрогобичської області, зареєстрованій АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. віднести на користь держави.

Позивач - громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Стрий Дрогобичської області, зареєстрована, АДРЕСА_1 .

Відповідач - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Башинська Тетяна Вікторівна, місцезнаходження: 36000 , м . Полтава, вулиця Європейська ,19 А, свідоцтво № 497.

Третя особа - Перша Полтавська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 36020, м. Полтава, вулиця Гоголя,20, .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресою http://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 22 жовтня 2019 року.

Суддя І.О.Блажко