П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року місто Маріуполь

справа № 0508/10703/2012

провадження № 22-ц/804/2668/19

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого Пономарьової О.М.,

суддів Гаврилової Г.Л., Зайцевої С.А.,

секретар судового засідання Єфремова О.В.

сторони:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржники - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області у складі судді Володимирівської І.М. від 27 липня 2018 року,

в с т а н о в и в :

21 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою (а.с.1-7, т. 5) про заміну сторони, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі №0508/10703/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Астра Банк» (далі ПАТ «Астра Банк») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліс» (далі ТОВ «Еліс»), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Астра Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька від 28 травня 2013 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12 вересня 2013 року, стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп., стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп, стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп. Вирішено питання про судові витрати.

На підставі рішення суду заявнику видано виконавчі листи, які перебували на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції.

02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та АТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги (про зміну кредитора у зобов`язанні), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В. і кредитором у зобов`язанні, що було предметом розгляду, стало ПАТ «Дельта Банк», яке відповідно до умов договору набуло права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов`язань в межах переданого права вимоги.

З 03 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

02 жовтня 2015 року постановою Правління НБУ №664 прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку.

У вересні 2016 року під час внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» встановлено, що виконавчий лист №2/255/237/2013, виданий Ворошиловським районним судом міста Донецька Донецької області 07 березня 2014 року про стягнення солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості, відсутній в АТ «Дельта Банк», а також, що АТ «Дельта Банк» не звертався до суду із заявою про заміну сторони.

Оскільки 10 листопада 2014 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу, та те, що стягувачем у справі є ПАТ «Астра Банк», виконавчий лист було повернуто саме цій юридичній особі.

З метою отримання оригіналів виконавчих документів 30 серпня 2016 року АТ «Дельта Банк» направив на адресу ПАТ «Астра Банк», який змінів назву на ПАТ «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», заяву з проханням надати АТ «Дельта Банк» оригінал виконавчого документа, проте станом на 07 грудня 2017 року відповідь на заначену заяву не отримана.

Заявник вважає зазначений виконавчий документ втраченим.

З урахуванням уточнених вимог просив змінити сторону стягувача з ПАТ «Астра Банк» на АТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом стосовно ОСОБА_2 , про стягнення солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованості за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп., видати дублікат виконавчого листа, визнати поважними причини пропуску виконавчого листа по справі та поновити строк пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27 липня 2018 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі №0508/10703/2012 за позовом ПАТ «Астра Банк» до ТОВ «Еліс», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Астра Банк», ТОВ «Еліс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , задоволено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою боржники у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 27 липня 2019 року, та ухвалити нову, про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк».

Апеляційні скарги мотивовані тим, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи. Заявники не повідомлялись судом про розгляд справи про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.

Крім того, в порушення вимог закону, заявники не були повідомлені про укладання договору відступлення права вимоги. Суду не надано доказів повідомлення боржників про зміну кредитора, як і не надано доказів оплати за договором факторингу. Фактична зміна кредитора відбулась 02 грудня 2013 року, виконавчий лист у справі виданий Ворошиловським районним судом міста Донецька Донецької області 07 березня 2014 року, тобто, на час відкриття виконавчого провадження ПАТ «Дельта Банк» вже був кредитором, та саме з цієї дати у заявника виникло право на звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, проте, з часу отримання права на звернення минуло більше 3-х років.

Правом подання відзиву на апеляційні скарги заявник не скористався.

В судовому засіданні апеляційної інстанції учасники справи не з?явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ворошиловського районного суду міста Донецька від 28 травня 2013 року, яке змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 12 вересня 2013 року, стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп., стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп, стягнуто солідарно з ТОВ «Еліс», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованість за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс», станом на 31 серпня 2012 року в розмірі 4 957 315 гривень 92 коп. Вирішено питання про судові витрати.

На підставі рішення суду ПАТ «Астра Банк» видано виконавчі листи, за якими постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Донецькій області Балдинюком М.Ю. від 06 травня 2014 року відкрито виконавче провадження.

З інформаційної довідки про виконавче провадження (а.с.18-19, т. 1) вбачається, що 10 листопада 2014 року виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі Законів України «Про боротьбу з тероризмом» та «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Подальше проведення виконавчих дій неможливе у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території на якій проводиться активна фаза АТО, а відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Донецькій області переміщено на територію підконтрольну українській владі.

Задовольняючи заяву ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 грудня 2013 року, про що свідчить договір про внесення змін №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 02 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу 15 грудня 2013 року, та акт приймання-передачі прав вимоги, складений ПАТ «АстраБанк» та ПАТ «Дельта Банк» 02 грудня 2013 року.

Тобто, з 02 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором № 018 від 10 березня 2009 року, укладеним між ВАТ «Астра Банк» та ТОВ «Еліс».

З наданих заявником документів суд зробив висновок, що виконавчий лист про солідарне стягнення з ТОВ «Еліс», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Астра Банк» заборгованості в сумі 4 957 315,92 грн., які перебували на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, втрачено та, у зв`язку із втратою, стягувач позбавлений можливості здійснення примусового виконання рішення Ворошиловського районного суду міста Донецька від 28 травня 2013 року.

Суд першої інстанції вважав за можливе видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №0508/10703/2012 та поновити строк пред`явлення його до виконання.

З такими висновками суду в повному обсязі погодитись не можна з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі листи в паперовій формі. Пунктом 17.4 передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зазначені питання треба вирішувати одночасно, так як від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV з подальшими змінами в редакції, що діяла станом на момент прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчих документів суду 10 листопада 2014 року (а.с.19, т. 2) року, стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його пред`явлення до виконання.

Відповідно до п. 2, п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV з подальшими змінами в редакції, що діяла станом на момент прийняття державним виконавцем рішення про повернення виконавчих документів суду у червні і листопаді 2014 року відносно боржників, що апелюють на ухвалене судове рішення: виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закон заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2); наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п. 9).

За положеннями частини 3 статті 23 цього Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону № 606-XIV після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Перевіряючи рішення суду в частині обґрунтування висновків про наявність підстав для поновлення пропущеного з поважних причин строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа відносно боржників і видачу дублікату виконавчого листа відносно них стягувачеві, апеляційний суд відмічає наступні обставини, що залишилися поза увагою суду.

За змістом положень у п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи судів можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із вимогами статей 22, 23 Закону № 606-XIV однорічний строк пред`явлення виконавчого документу з моменту повернення виконавчого документа відносно солідарного стягнення з ТОВ «Еліс» та ОСОБА_2 за постановою від 10 листопада 2014 року сплинув 10 листопада 2015 року.

З`ясовано, що після спливу строку пред`явлення виконавчого документу відносно вказаних боржників до виконання, стягувач ще понад два роки не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку, а звернувся із такою заявою лише у грудні 2017 року.

При цьому стягувачем наведені підстави пропуску строку, які ПАТ «Дельта Банк», просив визнати поважними. Такими підставами зазначено: процес ліквідації банку, час, необхідний для відновлення провадження у справі, та звернення до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та видачу дублікату виконавчого листа 29 березня 2017 року.

Проте наведені причини, що суд першої інстанції поклав в основу судового рішення, не можуть, як впевнюється апеляційний суд, бути визнані поважними з наступних міркувань.

Так, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ПАТ «Астра Банк» до ТОВ «Еліс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Втім, як з`ясовано, стягувач лише у березні 2017 року почав цікавитись рухом і станом виконавчого провадження з виконання судового рішення від 12 вересня 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач у справі змінився ще 02 грудня 2013 року, з цього часу ПАТ «Дельта Банк», а згодом і впровадженою в банку тимчасовою адміністрацією, не вчинялись будь-які дійові заходи з реалізації своїх прав як стягувача у виконавчому провадженні.

Зазначені заявником причини пропуску не пов`язані з об`єктивними, непереборними обставинами, які унеможливили своєчасне звернення виконавчого листа суду до примусового виконання. Наведені причини не є перешкодою зовні, а пов`язані із суб`єктивною бездіяльною поведінкою стягувача, неспроможного контролювати діловодство з руху виконавчих проваджень щодо своїх боржників, здійснюючи своєчасно предписані стягувачеві дії, унормовані Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, відслідковувати повернення документів та звертатись повторно у передбачений законом строк.

Тож, наведені причини, в тому числі і зміну керівництва банку і призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», що не підтверджують об`єктивну неможливість вчинити всі необхідні дії у встановлені законом строки, не можна визнати поважними відносно боржників.

Обґрунтування у якості поважних причин проведення антитерористичної операції і втрату у зв`язку з цим виконавчих документів - не є поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а слугує підставою для звернення до суду із питанням про видачу дублікату виконавчого документу, що не було вчинено своєчасно стягувачем.

Відтак, відсутні підстави для поновлення пропущеного строку внаслідок визнання наведених стягувачем причин неповажними, чому суд першої інстанції не надав належну оцінку, і для видачі дублікату виконавчого листа відносно солідарних боржників ТОВ «Еліс» та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви стягувача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 27 липня 2018 року скасувати повністю.

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 жовтня 2019 року.

Головуючий О.М. Пономарьова

Судді Г.Л. Гаврилова

С.А. Зайцева