Провадження № 2-з/428/40/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Колядінцевої П.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

15.10.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0073 площею 0,15 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а також на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки сума боргу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 , складає 20 000 доларів США, позивач вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду. Позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 , а також на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0073 площею 0.15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 . Факт наявності земельної ділянки підтверджується Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Такий вид забезпечення позову застосовується у разі, коли подано позов щодо певного майна та за обставинами справи до набрання рішенням законної сили необхідно вжити таких заходів, щоб надалі не виникло перешкод у виконанні ухваленого судом рішення.

Арешт застосовується: для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника накладається державним виконавцем, цим же Законом визначено обовязки і права державного виконавця при примусовому виконанні рішень, а також порядок виявлення майна боржника та накладення арешту на нього.

Тобто, вирішувати питання, на яке саме майно накладати арешт, має державний виконавець, керуючись Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Загальна сума боргу складає 20 000 доларів США.

Отже, в цьому випадку суд має право накласти арешт на все належне відповідачу на праві власності рухоме та нерухоме майно в межах ціни позову, оскільки предметом позову є стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 20 000 доларів США, і не ставиться питання про конкретно визначене майно, зокрема, належну відповідачу земельну ділянку.

Вирішуючи питання щодо можливості забезпечення позову, суд враховує положення абзаців 1, 3 пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в яких зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач ОСОБА_1 , позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , заборонивши будь-які дії, пов`язані з його відчуженням.

Керуючись ст. 149-150, 153, 157, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 12 листопада 1999 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України у Луганській області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши ОСОБА_2 будь-які дії, пов`язані з його відчуженням.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи для відома, а Центру надання адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради Луганської області для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя І. С. Посохов