Провадження № 2/761/353/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Притули Н.Г.

при секретарях: Припутневич В.І., Грицик В.Л.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача - ПАТ «Київенерго»: Гуменюк Т.М.,

представника третьої особи: Орлова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та розподілена на суддю ОСОБА_15.

В зв'язку зі звільненням судді ОСОБА_15., на підставі розпорядження керівника апарату від 30.05.2018 року було здійснено повторний авторозподіл справи, яка надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

Під час слухання справи як третю особу залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва».

В позовних вимогах позивач просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 116 922,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Вимоги обгрунтовані тим, що 12.10.2016 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено запуск опалювального сезону та переведення всього обладнання на експлуатацію в осінньо-зимовий період та на період опалювального сезону.

Того ж дня стався факт залиття квартири АДРЕСА_1 власником якої є позивач.

Квартира була залита гарячою водою з горища будинку. Як зазначає позивач, залиття відбулось внаслідок відкритого крану з якого бив струмінь води, яка стікала на підлогу. Слюсар-сантехнік прийшов на виклик та перекрив потік води. Через п'ять днів дружина позивача отримала акт про залиття, який датований 12.10.2016 року в якому зазначено причиною залиття - розгерметизація на з'єднанні поліпропіленової труби.

Позивач не погодився із зазначеним висновком та звернувся до судового експерта ОСОБА_5 який у своєму висновку зазначив, що станом на час проведення дослідження можливо встановити ймовірну причину залиття квартири - витікання води через не закриту запірну арматуру, змонтовану на системі опалення в приміщеннях горища над приміщенням №8 (нумерацію прийнято відповідно до схеми №11 квартири №55) та визначено вартість ремонтно-будівельних робіт проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, які утворились внаслідок залиття квартири №55 та становить 101 852,00 грн..

Позивач зазначає, що залиття сталося з вини обох відповідачів, що підтверджується висновком експерта, так як протікання води сталося через не закриту запірну арматуру змонтовану на системі опалення в приміщеннях горища над квартирою позивача, що в свою чергу сталося саме в той же день, що і запуск опалення в житловому будинку в якому знаходиться квартира. Відповідачі не провели всіх необхідних заходів щодо перевірки готовності житлових будинків, комунікацій, обладнання і елементів благоустрою до експлуатації в осінньо-зимовий період, що призвело до залиття квартири.

Також позивач просить стягнути з відповідачів солідарно витрати пов'язані з наданими експертними послугами (консультацією) та проведенням експертного дослідження, що становить 10 000,00 грн.

Крім того, для скорішого відновлення первісного стану квартири, а також неможливості подальшого її руйнування, ОСОБА_6 (матір дружини) за договором орендувала осушувальне обладнання в зв'язку з чим позивач поніс витрати в розмірі 5 070,00 грн.

Позивач вважає, що є підстави для відшкодування моральної шкоди, так як внаслідок пошкодження майна що належить позивачу на праві власності він переніс емоційні переживання, вимушений витрачати час для врегулювання питання відшкодування шкоди та відновлення пошкодженого майна, що призводить до зміни способу життя, а тому відповідачі повинні відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

22.06.2017 року до суду надійшли заперечення представника ПАТ «Київенерго» на заявлені вимоги та 28.02.2018 року відзив, в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що акт від 12.10.2016 року не може бути належним доказом на підтвердження заявлених позовних вимог так як він складений без участі представників ПАТ «Київенерго», з ним не ознайомлений власник квартири №55 та не зазначено власника квартири, тому акт складений з порушенням типової форми. А оскільки акт складений з порушенням діючого законодавства, вимоги позивача не підтверджені належними та допустимими доказами. Також представник зазначає, що висновок про причини залиття є хибним та таким, що не відповідає дійсності, так як 09.09.2016 року був складений акт на опломбування теплового пункту та готовності до опалювального сезону. В серпні 2016 року було складено акт про проведення гідравлічних випробувань внітрішньобудинкових мереж житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджує цілісність системи централізованого опалення. Приміщення горища вказаного будинку замкнено, працівники ПАТ «Київенерго» до нього доступу не мають. Також представник зазначає, що згідно Акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між ПАТ «Київенерго» та Абонентом є вхідні засувки тепломережі в підвалі житлового будинку АДРЕСА_1 від теплової камери 242/3. Як зазначає представник, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» мав виконувати покладені на нього згідно із законодавством обов'язки щодо забезпечення своєчасності та відповідної якості житлово-комунальні послуги в частині безперебійної роботи внутрішньобудинкових мереж центрального опалення. А тому за заподіяну шкоду має нести відповідальність Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг». Позивачем не доведено існування всіх чотирьох елементів для настання цивільно-правової відповідальності відповідача. Також позивачем не обґрунтовані позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні, яке відбулось 21.09.2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» подала відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що ними належним чином було підготовлено будинок до осінньо-зимового періоду - було проведено промивку внутрішньо будинкової системи опалення водопровідною водою, про що складено акт, виконані гідравлічні випробування, після чого будинок було заповнено теплофікаційною водою та опломбовано устаткування розташоване в тепловому пункті, підписано акт готовності будинку до опалювального періоду. Також представник зазначає, що згідно графіку, даний будинок повинен підключатися 13.10.2016 року, проте всупереч графіку працівниками ПАТ «Київенерго» самостійно було здійснено підключення будинку без повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг». При огляді горищного поверху було виявлено самовільне втручання у внутрішньобудинкові мережі центрального опалення, а саме: власником квартири №55 проведено комплекс робіт з недотриманням технічних вимог, по заміні металевих труб центрального опалення на поліпропіленові (металопластикові) та заміни запірної арматури (кранів) на горищі будинку над вищевказаною квартирою, внаслідок чого сталася розгерметизація (розрив) на з'єднанні даної поліпропіленової (метало пластикової) труби та запірної арматури (крану «американка»), що й призвело до витоку теплоносія (води) та залиття квартир №№55, 52, 51, 47 та 43 даного будинку.

Представник зазначає, що наданий позивачем висновок експерта не відповідає вимогам зазначеним у статті 102 ЦПК України - експерта не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, не запрошено Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» до участі в обстеженні квартири, висновок зроблено раніше ніж досліджувався сам об'єкт. З матеріалів справи вбачається, що в квартирі позивача було здійснено перепланування, з можливим переобладнанням загально будинкових інженерних комунікацій, проте такі комунікації експертом не досліджувались. З технічного паспорту на будинок вбачається, що труби опалення металеві, відомості щодо заміни труб на поліпропіленові в технічному паспорті на будинок відсутні. А наявність труб з полімерних металів на горищі будинку, про які зазначає експерт свідчить про те, що відбулось несанкціоноване втручання позивача до системи центрального опалення будинку. Окрім того, на момент дослідження об'єкту - 21.10.2016 року, мережі центрального опалення виконували свою функцію за призначенням, а тому експерт не міг зафіксувати факт розгерметизації з'єднань на теплопостачальних трубах горища. Позивачем не обґрунтовані вимоги про відшкодування моральної шкоди та не надано доказів їх спричинення.

18.10.2018 року до суду надійшли пояснення третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» в яких представник зазначає, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на їх балансі. Як балансоутримувач вони підписали з ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» договір за умовами якого саме на Товариство покладався обов'язок щодо своєчасного вживання заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням. Водночас ОСОБА_4 не дотримано положень статті 177 ЖК України та не забезпечено виконання законодавчо визначеного обов'язку щодо бережного ставлення до санітарно-технічного та іншого обладнання житлового будинку як співвласника квартири №55 у будинку по АДРЕСА_1 - проведено несанкціоновані та неузгоджені з балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг роботи по ремонту та заміні інженерних комунікацій, без дотримання технічних вимог щодо сумісності матеріалів та внесення змін, пов'язаних з ремонтом, до технічної документації, що призвело до розгерметизації з'єднань з поліпропіленовою трубою під час випробовувань АК «Київенерго». Акт про залиття складено з дотриманням положень діючого законодавства. Висновок експерта, який наданий позивачем, в його основу покладений акт від 12.10.2016 року, проте сам висновок містить «ймовірну» причину залиття.

В судовому засіданні, яке відбулось 24.10.2018 року до матеріалів справи була приєднана відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає, що акт від 12.10.2016 року є недопустимим доказом у справі так як позивач не виконував будь-яких будівельних робіт поза межами власної квартири та акт складений з порушенням вимог законодавства України. Відповідач - ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» не підтверджують доказами факт «виконання робіт з недотриманням технічних вимог по заміні металевих труб центрального опалення на поліпропіленові (металопластикові) та запірної арматури (кранів)» та не підтверджено доказами факт виконання вказаних робіт саме позивачем, а не будь-якими іншими особами. Надані відповідачами акти підтверджують цілісність і належний стан системи централізованого опалення будинку, що спростовує твердження відповідача про причини залиття квартири позивача 12.10.2016 року. Утримання у належному технічному стані внутрішньо будинкових інженерних мереж та комунікацій будинку, місць їх розміщення та технічне обслуговування, забезпечення їх безпечної експлуатації безпосередньо належить до сфери відповідальності ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг».

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судових дебатах представник позивача щодо позовних вимог до ПАТ «Київенерго» поклався на розсуд суду.

Представник ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» в судовому засіданні, яке відбулось 24.10.2018 року заперечила проти задоволення заявлених вимог з підстав зазначених у відзиві. В наступні судові засідання представник не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник ПАТ «Київенерго» в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог так як вони не обґрунтовані з підстав, викладених у поясненнях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього кодексу, тобто тягар доказування покладається на сторін цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Статтею 177 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Порядок відшкодування матеріальної шкоди, завданої власнику майна, регламентується статтею 1192 ЦК України.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як встановлено в судовому засіданні, будинок АДРЕСА_1 закріплено за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» на праві господарського відання.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» є балансоутримувачем даного будинку.

11.01.2016 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» було укладено договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м.Києва, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» був переданий на обслуговування будинок АДРЕСА_1

Виробничо-обслуговуючий підрозділ «Михайлівська» є структурним підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг».

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 06.01.2011 року.

12.10.2016 року відбулось залиття квартири позивача.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито.

Згідно Додатку № 4 та роз'яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) акт повинен містити інформацію про: дату складання акту (число, місяць, рік); прізвище, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адресу квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Актом від 12.10.2016 року, який складений комісією у складі головного інженера ОСОБА_8, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_9, майстра т/д №1 ОСОБА_10, слюсара-сантехніка ОСОБА_11 та затверджений першим заступником начальника ВОП «Михайлівська» ТОВ «Індустріально-будівельний холдинг» ОСОБА_12, після обстеження квартири АДРЕСА_2 В з приводу залиття було встановлено, що під час проведення представником АК «Київенерго» планових заходів по підключенню центрального опалення в будинку стався виток води з системи центрального опалення в просторі горища. Враховуючи те, що власником квартири АДРЕСА_2 В були проведені ремонтні роботи по заміні металевих труб центрального опалення на поліпропіленові на горищі над вище зазначеною квартирою, але при цьому не були враховані технічні вимоги під час експлуатації, внаслідок чого сталася розгерметизація на з'єднанні даної поліпропіленової труби, що і призвело до залиття квартири №55.

Також в акті зазначені межі пошкоджень:

-в житловій кімнаті площею 40,0 кв.м. залиття стелі по всій площі, що призвело до її руйнації (до 8,0 кв.м.) та деформації; площа залиття стін становить до 50,0 кв.м.; паркетна підлога на момент обстеження була залита водою;

-в житловій кімнаті площею 13,0 кв.м. виявлено зволоження стін площею до 25,0 кв.м., стелі площею 13,0 кв.м.; паркетної підлоги по всій площі;

-в житловій кімнаті площею 12,0 кв.м. виявлено залиття паркетної підлоги та стелі по всій площі та зволоження стін площею до 20,0 кв.м.;

-в житловій кімнаті площею 12,0 кв.м. виявлено залиття паркетної підлоги по всій площі, площа зволоження стелі становить 12,0 кв.м.; площа зволоження стін становить до 28,0 кв.м. Віконні відкоси, віконні рами та підвіконня у всіх житлових приміщеннях вологі;

-в коморі площа залиття становить 2,0 кв.м., стін площею до 8,0 кв.м., паркетна пілога волога;

-при обстеженні приміщення кухні та господарського приміщення було виявлено залиття кахельної підлоги по всій площі вказаних приміщень, зволоження стін площею до 15,0 кв.м.; віконні відкоси, вікна, підвіконня вологі;

-в приміщеннях санвузлів кахельна підлога залита водою, кахельні стіни вологі, стеля по всій площі волога. В коридорі кахельна підлога залита водою, зволоження стін становить до 25,0 кв.м., стелі площею до 13,0 кв.м.

Акт, як вбачається, не підписаний власником квартири АДРЕСА_1

Так як позивач не погоджувався з висновком щодо причин залиття його квартири, він звернувся до експерта для встановлення причини залиття та вартості матеріального збитку.

Проте суд не може взяти до уваги висновок судового експерта ОСОБА_5 від 20.10.2016 року як належний доказ причин залиття у вказаній справі на тій підставі, що висновок експерта про причини залиття містить ймовірну причину залиття, а у відповідності до положень статті ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд роз'яснив представнику позивача право на звернення до суду з клопотанням про проведення експертизи для встановлення причин залиття квартири, проте представник позивача відмовився від звернення до суду з таким клопотанням та наполягав на розгляді справи на підставі наявних матеріалів справи.

Крім того варто зауважити, що сам висновок датований 20.10.2016 року, а обстеження об'єкта проводилось, як зазначено у висновку, 21.10.2016 року в присутності ОСОБА_13, а тому є незрозумілим, як у даному випадку експерт міг встановити причину залиття, якщо обстеження об'єкту проводилось на наступний день після складання самого висновку. У випадку, якщо це описка, то будь-яким чином вона не виправлена та не обумовлена.

Позивач в позовній заяві зазначає, що комісія для огляду квартири не створювалась та сама квартира не оглядалась. Проте суд не може взяти до уваги зазначене позивачем, так як експерт при визначенні вартості матеріальної шкоди за основу розміру пошкоджень взяв саме розміри пошкоджень визначені в акті від 12.10.2016 року з чим погодився позивач (у висновку експерта не міститься інформації що обсяги пошкоджень квартири не відповідають визначеним в акті).

Крім того, представник позивача наполягав, що акт про залиття не може бути прийнятий судом як належний доказ причин залиття, так як він складений з порушеннями, зокрема, не було створено комісію при його складанні та відсутні підписи власника квартири №55.

Однак суд не може взяти до уваги зазначене представником позивача, так як акт не визнавався недійсним, не скасований, зазначені недоліки не впливають на висновки комісії щодо причин залиття.

Представник позивача в судовому засіданні зазначав, що позивач не здійснював заміну труб системи центрального опалення. Щодо вказаного варто зазначити, що із фотокарток, які містяться в матеріалах справи вбачається, що замінені труби також і в перекритті над квартирою позивача, таким чином відповідач не міг здійснити заміну частини труб із системи центрального опалення без потрапляння в квартиру позивача (так як в протилежному випадку труби мали б бути з'єднанні саме в його квартирі та не видно що труби з'єднані над перекриттям - в просторі горища). В той же час з матеріалів справи вбачається, що труби централізованого опалення в будинку виготовлені із металу та не вбачається що в систему опалення вносились зміни.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 12.10.2016 року підіймаючись до власної квартири побачив, що на сходах потьоки води, піднявся в квартиру поверхом вище, почав дзвонити в квартири та відкрили лише в квартирі №54. Викликали працівників з обслуговуючої організації, прийшов сантехнік та перекрив вентиль і протікання припинилось.

ОСОБА_14 в судовому засіданні як свідок пояснив, що на горищі був відкритий кран, тому відбулось залиття квартир. Сантехнік закрив кран. Горище не закривається на замок так як загальний коридор перед квартирами 55 і 56 закритий і доступ мають лише власники цих квартир і працівники обслуговуючої організації. Свідок в судовому засіданні пояснив, що в квартирі №55 труби централізованого опалення не змінювались.

В свою чергу, за правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, враховуючи вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що акт є не належним та не допустимим доказом та не може підтверджувати причину залиття квартири.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 року №620/378, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, представником ПАТ «Київенерго» в присутності представника ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» були складені та підписані Акт №801 на опломбування теплового пункту споживача від 30.08.2016 року та Акт №6/44 від 08.09.2016 року готовності до опалювального сезону 2016-2017 рр. житлового будинку по АДРЕСА_1

Тобто, зважаючи на те, що вказані акти були підписані представника ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», можна дійти висновку, що при здійсненні випробування готовності об'єкта до опалювального сезону, тобто будинку АДРЕСА_1 порушення з боку відповідачів відсутні.

В іншому ж випадку та при наявності будь-яких несправностей чи аварій, даний акт не був би підписаний між відповідачами.

Відповідно до Акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є Додатком до Договору про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем, укладеним між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та ПАТ «Київенерго», межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між ПАТ «Київенерго» та Абонентом є вихідні засувки тепломережі в підвалі будинку АДРЕСА_1 від ТК242/3, що також підтверджується Схемою межи поділу теплової мережі.

Тобто ПАТ «Київенерго» не може нести відповідальність за мережі, які розташовані в приміщенні будинку.

В свою чергу, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець (в даному випадку - ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг») зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та /або законодавством тощо.

Крім того, обов'язок ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців, визначений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

При цьому, відповідно до Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 11.01.2016 року, Підрядна компанія зобов'язалася, зокрема: забезпечувати якісне надання послуг, своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійним ситуаціям, пов'язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням, відшкодовувати збитки, завдані майну, житловому приміщенню у випадку надання неякісних послуг, у розмірі та порядку згідно з чинним законодавством України; забезпечити збереження внутрішньобудинкових інженерних мереж і комунікацій.

З врахуванням зазначеного вище та тієї обставини, що із фотокарток, які містяться в матеріалах справи не вбачається, що з'єднання труб металевих та поліпропіленових здійснено за межами квартири позивача (оскільки саме за межі його квартири виходить поліпропіленова труба, яка в подальшому з'єднана з металевою трубою), суд вважає, що відповідач ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» виконував належним чином свої обов'язки щодо забезпечення своєчасної та відповідної якості житлово-комунальних послуг в частині безперебійної роботи внтурішньобудинкових мереж центрального опалення і лише втручання позивача при заміні частини системи централізованого опалення та відповідних труб призвело до витоку води та до залиття квартири позивача. Суду не надано доказів на спростування причин залиття зазначених в акті.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12,19, 76-83,89,95, 102, 110,259, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в позові ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 березня 2019 року

Суддя: Н.Г.Притула