Справа № 752/9471/19
Провадження № 2/752/4951/19
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» Кічука Олега Івановича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк» про зобов`язання визнати кредиторські вимоги та внесення змін до акцептованих вимог кредиторів, -

в с т а н о в и в:

в травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» Кічука О.І., треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Юніон Стандард Банк», в якому просив: зобов`язати відповідача визнати кредиторські вимоги позивача в розмірі 20000,00 доларів США, відповідно до договору № 1 про відповідальне зберігання цінностей у банку від 03.09.2015 року і 3600,00 грн. витрат на правову допомогу, які зазначені в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 752/24451/17, що набрало законної сили; внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Юніон Стандард Банк» шляхом включення до нього акцептовани вимог ОСОБА_1 , а також подати зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Юніон Стандард Банк» на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.09.2015 року між позивачем та ПАТ «Юніон Стандард Банк» було укладено договір про відповідальне зберігання цінностей у банку, відповідно до умов якого, за актом приймання-передачі цінностей ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Юніон Стандард Банк» прийняв на зберігання цінності, вичерпний перелік яких наведено в акті, а саме сумку в якій містились кошти в розмірі 20000,00 доларів США. 02.10.2015 року постановою Правління НБУ № 665/БТ, ПАТ «Юніон Стандард Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 02.10.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку Білій І.В. строком на три місяці з 03.10.2015 р. по 02.01.2016 р. 24.12.2015 року постановою Правління НБУ № 939, було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк». 28.12.2015 року Фондом прийнято рішення № 241 про початок ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делеговано повноваження ліквідатора банку Кічуку О.І. на два роки з 28.12.2015 р. по 27.12.2017 р. 24.09.2018 року Фондом прийнято рішення № 2593 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» строком на один рік з 28.12.2018 р. по 27.12.2019 р. включно. 02.10.2015 року позивач звернувся до ПАТ «Юніон Стандард Банк» з актом про повернення цінностей, а саме: 20000,00 доларів США, однак, відповідач відмовився прийняти, реєструвати та підписувати даний акт, мотивуючи тим, що в банку з 02.10.2015 року введено тимчасову адміністрацію. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 752/24451/17, позов ОСОБА_1 до ПАТ «ЮСБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року, та ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.02.2019 року, було задоволено частково. Стягнутло із ПАТ «Юніон Стандард Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20000,00 доларів США відповідно до договору № 1 від 03.09.2015 року та витрати, понесені на правову допомогу в сумі 3600,00 грн. На виконання зазначеного рішення суду, позивач отримав два виконавчі листи, однак, 27.08.2018 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було прийнято повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Юніон Стандард Банк» та ліквідацію банку-боржника. 28.02.2019 року позивач подав відповідачу заяву про включення до реєстру кредиторів банку за рішенням суду, однак, 02.04.2019 року відповідачем надано відповідь про те, що уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» не може акцептувати кредиторські вимоги позивача, оскільки, пропущені строки для звернення з кредиторськими вимогами. Позивач зазначає, що кошти на підставі рішення суду від 22.05.2018 року йому не повернуті, відповідач безпідставно не включив його до реєстру кредиторів банку, а тому він звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.05.2019 року, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2019 року, у справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених в позові підстав.

Відповідач Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» Кічук О.І. в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов до суду не надходив.

Представник третьої особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився. Суду подав письмові пояснення, відповідно до яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки, позивачем було пропущено встановлений законом строк для подачі кредиторських вимог.

Представник третьої особи ПАТ «Юніон Стандард Банк» в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та представників третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.09.2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Юніон Стандард Банк» було укладено договір про відповідальне зберігання цінностей у банку, відповідно до умов якого, за актом приймання-передачі цінностей ОСОБА_1 передав, а ПАТ «Юніон Стандард Банк» прийняв на зберігання цінності, вичерпний перелік яких наведено в акті, а саме: сумку в якій містились кошти в розмірі 20000,00 доларів США.

02.10.2015 року постановою Правління НБУ № 665/БТ, ПАТ «Юніон Стандард Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, та цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку Білій І.В. строком на три місяці з 03.10.2015 р. по 02.01.2016 р.

24.12.2015 року постановою Правління НБУ № 939, було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк». 28.12.2015 року Фондом прийнято рішення № 241 про початок ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делеговано повноваження ліквідатора банку Кічуку О.І. на два роки з 28.12.2015 р. по 27.12.2017 р.

24.09.2018 року Фондом прийнято рішення № 2593 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» строком на один рік з 28.12.2018 р. по 27.12.2019 р. включно.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.05.2018 року у справі № 752/24451/17, позов ОСОБА_1 до ПАТ «ЮСБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 10.12.2018 року, - було задоволено. Стягнуто із ПАТ «Юніон Стандард Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 20000,00 доларів США відповідно до договору № 1 від 03.09.2015 року та витрати, понесені на правову допомогу в сумі 3600,00 грн.

На виконання зазначеного рішення суду, позивач отримав два виконавчих листи, виданих 03.07.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, однак, 27.08.2018 року державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було прийнято повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки НБУ прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Юніон Стандард Банк» та ліквідацію банку-боржника.

28.02.2019 року позивач подав відповідачу заяву про включення до реєстру кредиторів банку за рішенням суду, однак, 02.04.2019 року відповідачем надано відповідь про те, що уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» не може акцептувати кредиторські вимоги позивача, оскільки, пропущені строки для звернення з кредиторськими вимогами.

Вирішуючи спір суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до частини четвертої статті 110 ЦК України особливості ліквідації банків встановлюються законом про банки і банківську діяльність.

Спеціальними законами у сфері ліквідації банків є Закон України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI) та Закон України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III).

Законом № 2121-III передбачено, що саме він та Закон № 4452-VI застосовуються при ліквідації банків.

У статті 2 Закону № 2121-III термін «ліквідація банку» вживається у такому значенні: це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону № 4452-VI.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2121-III він (Закон) регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

У статтях 76 та 77 цього Закону вказано, що банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду.

Порядок відкликання банківської ліцензії у банку, що ліквідується за ініціативою власників, визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.

Позивачем пред`явлено позов до відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» Кічука О.І., в якому він просив зобов`язати, останнього, визнати кредиторські вимоги позивача та внести зміни до реєстру акцептованих вимог.

Позивачем на власний розсуд визначено, що відповідачем у справі є уповноважена особа Фонду, при цьому третіми особами зазначено - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк».

Однак, на думку суду, позивач визначив не вірно Уповноважену особу Фонду Кічука О.І., як належного відповідача у правовідносинах, які склались та зазначений позивачем відповідач не може бути належним у розумінні вимог цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У частині 1 статті 42 зазначено, що у спорах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У частині 3 статті 58 ЦПК України зазначено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, у справі №727/1561/16-ц від 15 травня 2019 року.

Так, ПАТ «Юніон Стандарт Банк» 02.10.2015 року постановою Правління НБУ № 665/БТ, віднесено до категорії неплатоспроможних, та цього ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Юніон Стандард Банк», повноваження тимчасового адміністратора банку делеговано уповноваженій особі Фонду, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

У статті 47 Закону № 4452-VI зазначено, що уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону.

Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону № 4452-VI, Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону № 4452-VI).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону № 4452-VI).

Частиною третьою статті 34 Закону № 4452-VI визначено, що здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Разом з тим, у частині першій статті 27 Закону № 4452-VI передбачені повноваження Фонду, які він може делегувати уповноваженій особі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління Банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації.

Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників.

Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона, як самостійна особа, - не може бути стороною у справі.

З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 84 - 93 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц, а також у пунктах 56 - 63 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17).

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, шо позивачем пред`явлено позовні вимоги про зобов`язання визнати кредиторські вимоги та внести зміни до акцептованих вимог кредиторів до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» Кічука О.І., який, як самостійна особа, - не може бути стороною у справі та немає самостійної процесуальної дієздатності, а відтак у спірних правовідносинах є неналежним, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» Кічука Олега Івановича, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк» про зобов`язання визнати кредиторські вимоги та внесення змін до акцептованих вимог кредиторів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко