Ухвала

17 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 753/22468/15-ц

провадження № 61-30190св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепи О. В., Іванченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Ромашка-3» (далі - ЖБК «Ромашка-3»), Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Неля Вікторівна, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним договір дарування квартири від 28 жовтня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 359, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапчук Н. В., за яким

ОСОБА_5 передав ОСОБА_1 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст доводів касаційної скарги

У касаційній скарзі, яка була подана до суду касаційної інстанції у липні

2017 року, заявник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року та залишити в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

24 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи дотримання норм процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність необхідності виклику у судове засідання учасників справи для надання ними пояснень та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). Копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Ромашка-3» (далі - ЖБК «Ромашка-3»), Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Неля Вікторівна, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 04 липня

2017 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами на 30 жовтня 2019 року.

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак