Справа № 157/1519/18
Провадження №2/157/37/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря Фесь Т.І.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 гривень на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що діти перебувають на повному її утриманні, однак розмір доходів не дає можливості забезпечувати їх всім необхідним, а відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча як батько дітей зобовязаний це робити.

Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду від 16 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито спрощене позовне провадження і надано сторонам строк для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив.

11 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_3 через канцелярію суду подав зустрічну позовну заяву, в якій просить прийняти її до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1, обєднавши його вимоги в одне провадження з вимогами позивачки, і перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просить стягувати з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення ним позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 (позивач за зустрічним позовом), будучи у встановленому законом порядку повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, в тому числі і шляхом його виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно в судове засідання не зявився, і причину неявки суду не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені у Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашніков проти Росії» (Kalashnikov v. Russia, № 47095/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У справі «Преда і Дардарі проти Італії» (Preda and Dardari v. Italy, №28160/95 і №28382/95), Суд вказав, що метою норми статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією. Крім того, суд звертає увагу на те, що зловживанням правом визнається і така діяльність, яка фактично не спричинила шкоди, однак мала своєю метою у майбутньому використати певне право для порушення прав інших осіб.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду «Пономарьова проти України» (N 3236/03) зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дії позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, якому відомо про судове провадження, у вигляді повторної неявки у судове засідання дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, та свідчать про відсутність у нього інтересу до поданого ним в суд зустрічного позову, що в свою чергу призводить до затягування судового розгляду справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

За таких обставин, заслухавши думку позивачки та її представника, які заперечили проти прийняття зустрічної позовної заяви, і беручи до уваги, що вирішення питання про прийняття до провадження зустрічного позову є правом суду, суд дійшов висновку, що спільний розгляд обох позовів за вищевказаних обставин є недоцільним, у звязку з чим ОСОБА_3 належить відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви, що не позбавляє його права звернутися до суду із зазначеним позовом в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 193, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину відмовити.

Повернути зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та розяснити йому, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє його права звернутися із зазначеним позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: