КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року місто Київ.

Справа № 382/2554/14-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12254/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Олійника В.І., Мараєвої Н.Є.

секретарі : Гордійчук Ж.В., Миронюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року ( у складі судді Бурзель Ю.В. інформація щодо складання повного тексту відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 січня 2014 року близько 18 год. 15 хв. на 22 км автомобільної дороги Київ-Чернігів на території Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля ВАЗ 211540-110-32, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Fiat Scudo, державний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, в результаті якої автомобіль Fiat Scudoотримав механічні пошкодження, а він зазнав значних тілесних ушкоджень, що відносяться до середнього ступеня тяжкості.

На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за договором обов`язкового страхування була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частини першої статті 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито.

Позивач вказав, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 йому завдано матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням і придбанням лікарських засобів у розмірі 15031,82 грн та моральну шкоду, яку він оцінив у 5000 грн. Зважаючи, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в добровільному порядку відмовляється здійснити страхову виплату, позивач просив суд стягнути з неї, як страховика вищевказані суми майнової та моральної шкоди.

У подальшому, ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги, просив стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на його користь, крім вищевказаних сум, також 50000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з фактичним знищенням транспортного засобу, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 12751,85 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 5000 грн. моральної шкоди та 49500 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

Після відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, зобов`язано ОСОБА_1 передати у власність ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» транспортний засіб Fiat Scudo, державний номер НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 27.05.2015 року відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

В апеляційній скарзі представник відповідача зазначав, що суд першої інстанції проігнорував положення ст. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в діючій редакції) та помилково застосував ст. 30.3 цього Закону (в попередній редакції), якою було передбачено, що у разі якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП. Вважає, що позивачем не надано документальних доказів відповідного закладу охорони здоров`я на підтвердження заявленої частини витрат та необхідності їх здійснення. Крім цього, представник зауважив, що суд в порушення вимог ст. 26-1 Закону визначив розмір моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» відхилено, рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року залишено без змін.

03 лютого 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задоволено частково. Рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року, ОСОБА_1 , звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного суду від 24 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2016 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відправляючи дану справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, касаційний суд вважав за необхідне, перевірити обставину чи було під час примирення винного з потерпілим в рамках кримінального провадження повністю відшкодовано винним завдану шкоду потерпілому, а також дослідити наявність чи відсутність доказів на підтвердження відшкодування винним потерпілому завданої шкоди ( розписка, тощо).

Також слід перевірити правильність висновку суду першої інстанції щодо стягнення завданої шкоди в межах ліміту зі страховика у розмірі, що становить вартість автомобіля до та після настання ДТП, а також перевірити правильність висновку суду першої інстанції про відшкодування страховиком моральної шкоди у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто від грошової суми, яка виплачується страховиком.

В судовому засіданні апеляційного суду 11 вересня 2019 року представник страхової компанії доводи апеляційної скарги підтримав та повідомив суд, що рішення районного суду було виконано, а тому в разі задоволення скарги просив застосувати поворот виконання рішення суду.

В судовому засіданні апеляційного суду 16 жовтня 2019 року представник позивача доводи скарги визнав лише в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди. В іншій частині просив рішення залишити без змін з огляду на те, що шкода потерпілому, завдана пошкодженням автомобіля та витрати на лікування винною особою не відшкодовувалась, оскільки існував обов`язок СК відшкодувати таку шкоду, а тому просив в цій частині рішення суду залишити без змін та не застосовувати поворот виконання рішення суду.

Заслухавши представника позивача, суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, в редакції, що діяла станом на час ухвалення рішення в даній справі, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд. виконавши всі вимоги цивільного судочинства. вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення районного суду вказаним вимогам процесуального Закону не відповідає.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. ст. 9, 12, 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн. на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тис. грн. на одного потерпілого. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Судом встановлено, що 26 січня 2014 року о 18 год. 15 хв. на 22 км а/д Київ-Чернігів на території Броварського району Київської області у напрямку до м. Чернігова сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 211540-110-32, н/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля Fiat Scudo, н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням ОСОБА_2 з ОСОБА_1 (а.с. 4). Як вбачається із вказаної ухвали у результаті ДТП ОСОБА_1 згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/Е від 14 квітня 2014 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток лівого передпліччя у середній третині, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ з 26 січня 2014 року по 11 лютого 2014 року (а.с. 3) та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 29 травня 2014 року по 16 червня 2014 року (а.с. 5) і поніс витрати на лікування.

На підтвердження таких витрат позивач надав суду першої інстанції докази про те, що його витрати склали 12 751 грн. 85 коп.

Вказані обставини судом першої інстанції встановлені вірно, оскільки суду були надані чеки та квитанції, підсумувавши, які суд встановив ту суму, яка підлягає до відшкодування.

Суд дав їм належну оцінку та вірно встановив, що лікування та витрати були пов`язані з травмами, які потерпілий отримав під час ДТП.

Доводи відповідача про те, що суду не були надані листи призначення лікарів, не спростовують висновків суду про те, що витрати на лікування потерпілий поніс у зв`язку з травмами, пов`язаними з ДТП. Так на а.с. 12 та 13 містяться чеки та накладні на загальну суму 9010 грн., відповідно до яких були придбані: набір імплантатів для остеосинтезу обох кісток передпліччя. Відповідач не довів, що під час ДТП у позивача не були пошкоджені обидві кістки лівого передпліччя. Також суду надані чеки на придбання інших ліків на загальну суму 3741 грн. 85 коп. Вивчивши зміст чеків, суд не встановив придбання ліків, непов`язаних з отриманими травмами. Крім того всі ліки придбавались за місцем знаходження лікарень в яких позивач лікувався після отриманих травм.

В даній справі відповідачем не оспорювався факт спричинення шкоди позивачу з вини водія ОСОБА_2 .

На момент вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована в ПрАТ "УТСК" за договором обов`язкового страхування (а.с. 68), ліміт відповідальності за шкоду, завдану здоров`ю, 100 тис. грн., за шкоду, заподіяну майну, 50 тис. грн., франшиза 500 грн.

З урахуванням вимог Закону, які наведені вище, та встановлених судом обставин, суд дійшов вірного висновку про порушення прав позивача та спричинення йому майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 12 751 грн. 85 коп.

В цій частині позовних вимог рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його зміни.

Крім того, ушкодженням здоров`я ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок ушкодження здоров`я ОСОБА_1 переніс моральне потрясіння, фізичний біль та страждання, внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров`я, у нього порушились нормальні життєві та професійні перспективи, що призвело до втрати життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації його подальшого життя, відбулись зміни в його емоційному стані, він постійно знаходиться в напрузі, що перешкоджає вести активне особисте функціонування.

Як передбачено статтею 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страховою сумою відповідно до ч. 1 статті 9 Закону України «Про страхування» є грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов' язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Тобто страхова виплата це сума, яка фактично виплачується потерпілій особі за завдану шкоду.

Разом з тим, Яготинський районний суд Київської області, ухвалюючи рішення підмінив вищевказані поняття та розрахував моральну шкоду не в розмірі 5 відсотків від присудженої страхової виплати у сумі 12 751,85 грн., а у розмірі 5 відсотків страхової суми, а саме: 100 тис. X 0,05 = 5 тис. грн.

Відтак рішення Яготинського районного суду Київської області в частині відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я підлягає зміні, оскільки прийняте із порушенням норм матеріального права.

Стягненню на відшкодування моральної шкоди підлягає сума в розмірі 5% від 12 751 грн. 85 коп., що дорівнює 637 грн. 59 коп.

Щодо вирішення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої транспортному засобу, суд першої інстанції також при визначені розміру відшкодування не вірно застосував норми права.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки Fiat Scudo, н/з НОМЕР_2 , а саме: деформована передня ліва частина автомобіля, переднє ліве крило, передній бампер, передні ліві двері, пошкоджена ліва частина автомобіля, передній капот, ходова частина автомобіля, що підтверджується довідкою відділення ДАІ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області про ДТП (а.с. 11).

У зв`язку із чим ОСОБА_2 повідомив ПрАТ "УТСК" про страховий випадок телефоном 28 січня 2014 року (заява зареєстрована 30 січня 2014 року) (а.с. 65). 07 квітня 2014 року автомобіль Fiat Scudo, н/з НОМЕР_2 , було оглянуто представником страхової компанії, про що складено акт (дефектну відомість) (а.с. 93).

Згідно аварійного сертифікату № 87/05/14 від 21 травня 2014 року про оцінку вартості аварійного пошкодження колісного транспортного засобу (КТЗ) вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ становить 139398,58 грн.; ринкова вартість КТЗ на момент пошкодження, з врахуванням ПДВ 20% та інших загальнодержавних податків і зборів (обов`язкових платежів) становить 71828,50 грн.; вартість аварійно пошкодженого КТЗ, з врахуванням ПДВ 20% та інших загальнодержавних податків і зборів (обов`язкових платежів) становить 44012,91 грн. (а.с. 122).

Визначаючи, розмір відшкодування, Яготинський районний суд Київської області дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 49 500,00 грн. у рахунок шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, оскільки автомобіль є фізично знищеним, то розмір шкоди становить ринкову вартість автомобіля до ДТП. При цьому суд також врахував, що ця сума більша ніж ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду, а тому стягнув суму в межах ліміту за мінусом франшизи. Також суд зобов`язав потерпілого повернути залишки пошкодженого транспортного засобу страховику.

Разом з тим, з таким висновком суду не можливо погодитись з наступних підстав. Статтею 30 Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом(актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Натомість Яготинський районний суд Київської області проігнорував положення ст. 30. 2 Закону (в діючій редакції) та застосував до спірних правовідносин положення ст. 30.3 Закону в попередній редакції, якою було передбачено, що в разі якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортноїпригоди.

Апеляційним судом встановлено, та це не заперечувалось сторонами, що різниця між вартістю транспортного засобу до і після ДТП становить 71828,50 грн. - 44012,91 грн. = 27815,59 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню 27 315,59 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також з цієї суми треба відняти франшизу - 500 грн.

Стосовно посилань відповідача на те, що шкода потерпілій особі була відшкодована винною особою до закриття кримінальної справи, колегія суддів не приймає з огляду на те, що з листа ПрАТ «УТСК» від 09 липня 2014 року (а.с. 63) ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальну справу відносно ОСОБА_2 закрито у зв`язку з примиренням. Разом з тим до ПрАТ "УТСК" звернувся ОСОБА_2 (а.с. 61, 62) та повідомив про те, що збитки він ОСОБА_1 не відшкодовував, а лише до початку судового засідання передав ОСОБА_1 франшизу, компенсував транспортні витрати та вартість експертизи автомобіля.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 376 ЦПК України, та з урахуванням того, що рішення районного суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, про те, що рішення районного суду підлягає зміні, а вимоги позивача частковому задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, колегія також дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави судового збору 405 грн. 67 к. за майнові вимоги та 243 грн. 60 к. за вимоги немайнового характеру. Загальна сума судового збору складає 649 грн. 20к.

Відповідно до ст. 444 ЦПК України суд апеляційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо суд задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Апеляційним судом встановлено, що позивач в даній справі в порядку виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, яке переглядається отримав 67 251 грн. 85. коп.

За даним рішенням загальна сума до стягнення 41 205 грн. 03. коп. Різниця становить суму 26046 грн. 82 коп., яка підлягає поверненню відповідачу в порядку повороту виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374- 376, 381-384, 444 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - задовольнити частково.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (, МФО 322313, р/р 924 за адресою 01033 , м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , за адресою АДРЕСА_2 ) 27 815 грн. 59 к. у відшкодування шкоди завданої майну, 12 751 грн. 85 к. - майнову шкоду завдану ушкодження здоров`я та 637 гнр. 59 к. у відшкодування моральної шкоди, а всього 41025 грн. 03 к.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року у справі №382/2554/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зобов`язати ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , за адресою АДРЕСА_2 ) повернути Приватному акціонерному товариству «Українська транспортна страхова компанія» (, МФО 322313, р/р 924 за адресою 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77) безпідставно стягнуті за дійсним рішенням Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року в розмірі 26 046 грн. 82 к.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (, МФО 322313, р/р 924 за адресою 01033 , м. Київ, вул. Саксаганського, 77) в дохід держави судовий збір 405 грн. 67 к. за майнові вимоги та 243 грн. 60 к. за вимоги немайнового характеру, а всього 649 грн. 20к судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків , встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді