Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 592/8066/16-ц

провадження № 61-34225св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року у складі судді Бичкова І. Г. та рішення Апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року

у складі колегії суддів: Левченко Т. А., Собини О. І., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та відшкодування частини витрат, здійснених на поховання спадкодавця.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги за законом є він та сини померлої: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до довідки Комунального закладу культури Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія» (далі - КЗК Сумської обласної ради Сумська обласна філармонія»), де працювала померла, йому стало відомо, що відповідачам було видано компенсацію за невикористану відпустку за період

з 02 вересня 2014 року по 27 лютого 2015 року в сумі 1590 грн 25 коп., належну ОСОБА_4 , повернуто борг колег ОСОБА_4

в розмірі 13 000 грн, які отримав ОСОБА_3 та 10 000 грн знайдені

в робочому столі дружини, по 5 000 грн з яких отримав кожний

з відповідачів. Вважає, що кошти в сумі 24 590 грн 25 коп. є їх спільною сумісною власністю з ОСОБА_4 , з яких 12 295 грн 13 коп.

є спадковим майном.

Також зазначав, що він здійснював організацію поховання померлої ОСОБА_4 та поніс витрати на їх проведення, а саме: 10 421 грн

на ритуальні послуги похоронній службі «Траур», 4 778 грн 24 коп.

на поминальний обід та 20 000 грн на виготовлення та

встановлення комплексного гранітного пам`ятника. Його витрати склали

20 199 грн 24 коп., 1/3 частина яких становить 6 733 грн. 08 коп.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 та складається із 24 590 грн 25 коп.; стягнути

з ОСОБА_2 на його користь 3 333 грн 33 коп.; стягнути

з ОСОБА_3 12 000 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 1 060 грн. 17 коп.; стягнути з ОСОБА_2

та ОСОБА_3 по 6 733 грн 08 коп., як компенсацію 1/3 частини витрат, здійснених ним на поховання спадкодавця ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано

за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спадкового майна,

яке залишилось після смерті ОСОБА_4 та складається із грошових коштів у сумі 24 590 грн 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 333 грн 33 коп. Стягнуто з ОСОБА_3

на користь ОСОБА_1 12 000 грн. Стягнуто солідарно

з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_1 1 060 грн 17 коп. Стягнуто з ОСОБА_5

та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 6 733 грн 08 коп. як компенсацію 1/3 частини витрат, здійснених ним на поховання спадкодавця - ОСОБА_4

Рішення районного суду мотивовано тим, щогрошові кошти в сумі

13 000 грн та 10 000 грн, які належали померлій ОСОБА_4 , відповідно до частини другої статті 61 СК України є їх спільною

з ОСОБА_1 сумісною власністю і відповідно до статті 70 СК України позивач має право на 1/2 їх частину. Інша 1/2 частина цих грошових коштів є спадковим майном померлої ОСОБА_4 , тому відповідачі повинні повернути позивачу частину отриманих ними коштів, до якої входить частка позивача як подружжя та як спадкоємця.

На час смерті ОСОБА_4 з нею був зареєстрований її чоловік ОСОБА_1 Відповідачі з померлою ОСОБА_4 однією сім`єю не проживали, тому право на отримання 1 590 грн 25 коп., належної останній компенсації за невикористану відпустку, мав саме позивач як член її сім`ї.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року змінено

в частині вирішення позовних вимог про стягнення суми компенсації

за невикористану відпустку та витрат на поховання, а також

в частині вирішення питання розподілу судових витрат. Стягнуто

з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 060 грн 17 коп. - компенсації за невикористану відпустку, що належала померлій ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2

на користь ОСОБА_1 витрати на поховання ОСОБА_4

по 2 666 грн 66 коп. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 267 грн 38 коп. Стягнуто

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати

в сумі 133 грн 69 коп. В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 дійшов обґрунтованого висновку, що грошові кошти в сумі 13 000 грн та 10 000 грн, які належали померлій ОСОБА_4 , відповідно до частини другої статті 61 СК України є їх спільною з ОСОБА_1 сумісною власністю і відповідно до статті 70 СК України позивач має право на 1/2 їх частину. Інша

1/2 частина цих грошових коштів є спадковим майном померлої ОСОБА_4 , тому відповідачі зобов`язані повернути позивачу частину отриманих ними коштів, до якої входить частка позивача як подружжя та як спадкоємця.

Змінюючи рішення районного суду в частині позовних вимог про відшкодування витрат на поховання, апеляційним судом зазначено, що витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відноситься до витрат на поховання, відшкодовувати які зобов`язані спадкоємці відповідно до статті 1232 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційних скаргах, поданих у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили частково скасувати оскаржувані судові рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 592/8066/16-ц зКовпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2019 року вказану справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є подібними та

мотивовані тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, враховуючи фактичні обставини справи, не сприяли повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Вважають, що довідка КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія» від 01 квітня 2016 року № 175 не є належним доказом та не свідчить про власника цих грошових коштів,

а тому не є належним та допустимим доказом. Також зазначають, що цією довідкою не може підтверджуватися факт наявності договору позики між ОСОБА_4 та працівниками КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія», які і передачі грошових коштів будь-яким особам.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 подано заперечення на касаційні скарги, в яких він зазначає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 . За життя заповіт ОСОБА_4 складено не було (а.с. 8 ).

Спадкоємцями першої черги за законом є чоловік ОСОБА_1

та сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен із них успадкував по 1/3 частини спадкового майна. На спадкове майно: грошові вклади, земельну ділянку та будинок спадкоємцям видані свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 9, 10, 11, 12 ).

За життя ОСОБА_4 працювала у КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія».

Згідно з довідкою КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія» від 01 квітня 2016 року № 175, на поховання ОСОБА_4 працівниками філармонії було зібрано 15 000 грн та передано ОСОБА_1 Сини померлої отримали 1 590 грн 25 коп. належної померлій ОСОБА_4 компенсації за невикористану відпустку

з 02 вересня 2017 року по 27 лютого 2015 року. Грошові кошти в сумі

13 000 грн, як борг померлій ОСОБА_4 , які повернули працівники КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія», було передано сину ОСОБА_3 . Крім того, 28 лютого 2015 року у столі ОСОБА_4 за місцем роботи були знайдені грошові кошти в сумі

10 000 грн, які у присутності свідків передано її синам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 5 000 грн кожному (а.с. 13).

Згідно з довідкою Департаменту інфраструктури Сумської міської ради

від 18 травня 2016 року № 4782 померла ОСОБА_4 проживала

за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на час її смерті був зареєстрований її чоловік ОСОБА_1 (а.с. 61).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_4 однією сім`єю не проживали.

Відповідно до квитанції від 01 березня 2015 року № 0154 за ритуальні послуги ОСОБА_1 було сплачено 10 421 грн (а. с. 14).

Згідно з довідкою директора Комбінату громадського харчування Сумського національного аграрного університету Шейко І. В. та фіскального чеку від 02 березня 2015 року ОСОБА_1 було замовлено поминальний обід на суму 4 778 грн 24 коп. (а.с. 15, 16).

10 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_9 було укладено договір замовлення № 234а на виготовлення

та встановлення комплексного гранітного пам`ятника, вартість робіт

за договором становить 40 000 грн (а.с. 17).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під

час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 1227 ЦК України суми заробітної

плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той з подружжя, хто порушує питання спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Відповідно до частини другої статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи одержані одним із подружжя.

Суди першої та апеляційної інстанції, дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідно до частини другої статті 61 СК України грошові кошти

в сумі 13 000 грн та 10 000 грн, які належали померлій ОСОБА_4 ,

є їх спільною з ОСОБА_1 сумісною власністю і відповідно до статті 70 СК України позивач має право на 1/2 їх частину. Інша

1/2 частина цих грошових коштів є спадковим майном померлої ОСОБА_4 , тому відповідачі зобов`язані повернути позивачу частину отриманих ними коштів, до якої входить частка позивача як подружжя та як спадкоємця.

Відповідно до частини першої статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, обов`язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі

статті 1232 ЦК України.

Апеляційний суд, змінюючи рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення витрат на поховання, дійшов обґрунтованого висновку про те, що витрати на проведення поминального обіду

не узгоджуються із положенням статті 1232 ЦК України та статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», тому не підлягають відшкодуванню.

Крім того, суд апеляційної інстанції обґрунтовано змінив рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат.

Посилання заявників на те, що довідка КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія» від 01 квітня 2016 року № 175 не свідчить про власника цих грошових коштів та не є належним та допустимим доказом, є безпідставними з огляду на таке.

Судами встановлено, що довідка КЗК Сумської обласної ради «Сумська обласна філармонія» від 01 квітня 2016 року № 175 підписана керівником філармонії та скріплена печаткою, підписана свідками, які були присутні під час передачі синам ОСОБА_4 зазначених у довідці грошових коштів.

Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційних скаргах, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ухвалою суду касаційної інстанції від 19 жовтня 2017 року було зупинено виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми

від 25 травня 2017 рокудо закінчення касаційного провадження у цій справі. Колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 травня 2017 року

у незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення Апеляційного суду Сумської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми

від 25 травня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк