Справа № 758/3702/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Войтенко Т. В.,

присяжних - Джими С.В., Сердюкова С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, відносно якої вирішується питання про госпіталізацію - ОСОБА_4,

заінтересованої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

ТМО «Психіатрія» у м. Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку до психіатричного закладу.

Заява обґрунтована тим, що до ТМО «Психіатрія» у м. Києві 20.03.2019 року о 03.10 год. був госпіталізований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав агресивної поведінки, а саме у зв'язку з тим, що він проявляє фізичну агресію до своєї матері, погрожував суїцидом.

20.03.2019 ОСОБА_4 був оглянутий лікарською консультативною комісією, якою встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає на психічний розлад у вигляді: «Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Помірно виражений апатико-дисоціативний дефект. Параноїдний синдром.»

Посилаючись на те, що у зв'язку з відмовою пацієнта проходити лікування на загальних підставах, враховуючи психомоторне збудження, агресивні тенденції та висловлювання до оточуючих, які обумовлені психотичною симптоматикою, що являє собою безпосередню небезпеку пацієнта для себе та для оточуючих, ТМО «Психіатрія» просила надати дозвіл на психіатричну допомогу ОСОБА_4 в примусовому порядку.

У судовому засіданні спеціаліст в галузі психіатрії - лікар-психіатр пояснив суду, що психічний стан хворого погіршився, у зв'язку з чим його лікування необхідне в умовах стаціонару. Зокрема, вказувала на те, що 21.03.2019 ОСОБА_4 відмовлявся від лікування, що стало підставою для його фіксування, про що у судовому засіданні долучила відповідний акт.

Щодо попередніх госпіталізацій пояснила суду, що пацієнт вперше лікувався в 2011 році під час проходження служби в армії, в подальшому в 2013 році лікувався добровільно в ТМО «Психіатрія» у м. Києві, останній раз проходив лікування влітку 2018 року.

Зацікавлена особа - ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила заяву задовольнити. Пояснила суду, що син проявляє до неї агресію, звинувачує в усіх проблемах. Погіршення психічного стану пов'язує зі смертю його бабусі в лютому 2019 року.

Особа, відносно якої розглядається питання про його госпіталізацію - ОСОБА_4, у судовому засіданні заперечував проти своєї госпіталізації для лікування в умовах стаціонару. Пояснив, що приймав пігулки, прописані лікарем, однак лікуватися примусово не має бажання, оскільки до нього застосовується фізичне насилля.

Прокурор у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Висновку лікарсько-консультативної комісії лікарів від 20 березня 2019 року у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 наявний діагноз: «Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Помірно виражений апатико-дисоціативний дефект. Параноїдний синдром.»

За висновком комісії лікарів вбачається необхідність лікування особи в умовах стаціонару в примусовому порядку. При цьому ОСОБА_4 відмовляється від лікування в примусовому порядку, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_4 дійсно наявна психічна хвороба, лікування якої необхідне в умовах стаціонару.

Разом з тим, за висновком комісії лікарів, не вбачається, що хвороба ОСОБА_4 віднесена до тяжкого психічного розладу, встановлення якого є необхідною умовою для лікування примусово відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу".

При цьому, у судовому засіданні також не було встановлено, що ОСОБА_4 вчиняє якісь дії, які є небезпечними для нього особисто чи оточуючих, які для об'єктивного спостерігача давали б підстави стверджувати, що непроведення примусового лікування призведе до невідворотних наслідків у поведінці ОСОБА_4, а саме призведе до його небезпечного стану для оточуючих чи нього самого.

При цьому доводи матері ОСОБА_4 свідчать про наявність конфлікту у нього з сином, однак не вказують на те, що син являє собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або ж про те, що син неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_4 попередньо лікувався в психіатричних закладах. Єдина згадка про це міститься в анамнезі хвороби, викладеній лікарем при оформленні ОСОБА_4 у приймальному відділені зі слів матері.

Відсутність допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 страждає на хронічну психічну хворобу виключає можливість його госпіталізації в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України , ст.ст. 14, 16 Закону України "Про психіатричну допомогу", -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т. В. Войтенко
ПрисяжніДжима С.В. Сердюков С.Ф.