Справа № 570/865/19
провадження № 6/570/29/2019
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.П.Могили 24) поданнядержавного виконавця Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про привід боржника,

в с т а н о в и в:

покликаючись на наявність виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 93 845, 80 грн., а боржник неодноразово без поважних причин не з'являється за викликом до виконавця, заявник у поданій 19 лютого2019 року заяві просить доставити приводом його через правоохоронні органи.

Всіх учасників судового розгляду належним чином повідомлено про час і місце розгляду питання, але до суду вони не зявилися. Стягувач ОСОБА_3 у поданій до суду заяві просить подання задоволити та розглянути без її участі. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду даного питання у їх відсутність, оскільки їх явка не є обовязковою. За таких умов, суд ухвалив здійснювати розгляд даного питання у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши подані письмові докази, прийшов до таких висновків.

На підставі виконавчого листа від 18 лютого 2014 року, виданого на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області, ОСОБА_2 зобов"язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 всіх видів його прибутку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2013 р. і до повноліття дитини.

03 березня 2014 року відкрито виконавче провадження по його примусовому виконанню.

Боржник викликався до виконавця на 24 липня 2018 року згідно повідомлення державного виконавця для вирішення питання сплати боргу. Згідно повідомлення пошти наявні інші причини, що не дали змоги виконати обов"язки щодо пересилання поштового відправлення.

27 листопада 2018 року складений акт про відсутність боржника та чи його майна по місцю, вказаному у виконавчому листі.

Боржник викликався до виконавця на 21 грудня 2018 року згідно повідомлення державного виконавця для вирішення питання складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КпАП України.

Станом на 11 лютого 2019 року виконавче провадження не закінчено, рішення боржником не виконується, заборгованість зі сплати аліментів складає 93 845 грн. 80 коп.

Правовою позицією Верховного суду України у справі №6-785цс15 від 06 липня 2015 року визначено, що положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень. Порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями глави 9 Закону України.

Якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу /абз.2 п.14 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"/.

Згідно ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Оцінивши обставини справи та наявні докази на підтвердження цих обставин, суд вважає, що підстав для застосування до боржника примусового приводу немає, оскільки в наданих суду матеріалах відсутні докази на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2V. належним чином обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження, що він дійсно отримував неодноразові виклики державного виконавця, однак свідомо, навмисно, без поважних причин не прибув до державного виконавця, що свідчило б про його пряме ухилення від явки до державного виконавця та навмисне невиконання судового рішення. Повернення конверту за закінченням терміну зберігання не є належним повідомленням боржника.

Крім того, звертаємо увагу подавача клопотання, що у ньому необхідно зазначати всі відомості про особу, до якої пропонується застосувати привід боржника /дата та час приводу, прізвище державного виконавця, адреса місця приводу/.

З огляду на викладене, керуючись ст.438 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити у поданністаршого державного виконавця Рівненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя: Кушнір Н.В.