Справа №705/5227/18
2/705/957/19
У Х В А Л А

12 березня 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання Музичук Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Хазіна Хаіма про статус і повноваження обдарованих, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Хазіна Хаіма про статус і повноваження обдарованих.

06.02.2019 року до канцелярії Уманського міськрайонного суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_4 в якому вона зазначила, що за процесуальними заявами ОСОБА_2 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, згідно даних порталу Судової влади України, починаючи з 2010 року, було відкрито провадження більше, ніж у 25 справах, і майже всі ці справи стосуються одного і того ж предмету та витікають із одних і тих же підстав, а саме його права власності на 1/6 частку домоволодіння по вул. Садовій, 16 в м. Умані Черкаської області. Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України неприпустимість зловживання процесуальними правами визнана однією з засад ( принципів ) цивільного судочинства. У випадку повторного, систематичного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу. Враховуючи кількість відкритих Уманським міськрайонним судом справ за процесуальними заявами ОСОБА_2, які обєднані одним предметом та витікають з одних і тих же правових підстав, просить постановити ухвалу, якою стягнути в дохід державного бюджету з ОСОБА_2 штраф через зловживання ним своїми процесуальними правами та вчинення дій з метою перешкоджання судочинству.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти клопотання та пояснив, що він звернувся до суду з даним позовом за захистом, на його думку порушених його законних прав, і в його діях ніяким чином не вбачається зловживання його процесуальними правами, тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що позивач своїми процесуальними правами не зловживав, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч.3 ст.35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі "Миролюбов та інші проти Латвії" (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом.

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Оскільки відповідачем ОСОБА_4 не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами, а судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про безпідставність поданого позову та наявність у діях позивача зловживанням своїми процесуальними правами в даній цивільній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про застосування до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 44, 148, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про стягнення в дохід державного бюджету з ОСОБА_2 штрафу через зловживання ним своїми процесуальними правами та вчинення дій з метою перешкоджання судочинству - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Гудзенко