Справа №: 343/242/19
Провадження №: 2/0343/232/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 березня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її користь на утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття, тобто до 10.09. 2034 року.

Покласти на відповідача судові витрати, а саме понесені нею витрати за отримання юридичної допомоги згідно квитанції.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2

У шлюбі у них , 10.09.2016 року народилася дочка, ОСОБА_3, яка в даний час проживає разом з нею.

Спільне життя у неї з відповідачем не склалось.

Вона намагалась налагодити з відповідачем їх відносини, погодити рішення та дії направлені на інтереси сімї. Але непорозуміння та сварки ставали щоденними, вони цілком зруйнували їх відносини як чоловіка та дружини. З серпня 2018 року вони не підтримують подружніх відносин. Вона з донькою перейшла проживати до своїх батьків.

Вона не працює, ніяких доходів не отримує, проживає на свої заощаджені кошти та на кошти своїх батьків, з якими проживає однією сімєю, та займається вихованням дитини.

Відповідач усунувся від участі у вихованні доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не піклується про здоровя дитини, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком.

Донька повністю знаходиться на її утриманні, їй потрібні нормальні умови проживання та відпочинку, харчування, одяг. Все це потребує значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі забезпечити потреби дитини.

Відповідач не має постійної роботи, його дохід становлять кошти зароблені ним на тимчасових роботах, він періодично виїжджає на заробітки.

Відповідач фізично здоровий, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має.

Враховуючу викладене вона змушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4, (довіреність а.с.15) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини. Просив позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 14,22). Від нього не поступив відзив на позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Про те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і під час спільного проживання у них 10.09.2016 року народилася донька ОСОБА_3 свідчать матеріали справи - копія свідоцтва про шлюб серії І-НМ №141422 від 05.12.2014р. (а.с3), копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-НМ №022370 від 23.09.2016 року (а.с.4).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, вони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює та не має стабільного доходу. Підробляє на сезонних роботах.

Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, те що вона не працює , здійснює догляд за дитиною, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, те, що він тимчасово не працює, не має стабільного доходу, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобовязаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких

законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот ) гривень щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 07 лютого 2019 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768,40 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 гривень витрат за надання правової допомоги згідно квитанцій.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, жителька с.Новоселиця вул.Грушевського,106 Долинського району Івано-Франківської області, 77541.

Відповідач: ОСОБА_2, 02.10.1985р.н., РНОКПП НОМЕР_2 житель ІНФОРМАЦІЯ_5, 77541.

суддя: