печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5195/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Сердюк К.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислава Володимировича про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислава Володимировича про визнання дій протиправними, посилаючись на те що 26 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 120000,00 швейцарських франків, з розрахунку в розмірі 8,99 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 25.04.2014. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. ОСОБА_1 посилається на ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії, і тому АТ «Дельта Банк» не має права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, починаючи з 02.10.2015 (відкриття ліквідаційної процедури). Тому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування відсотків за кредитним договором за період з 02.10.2015.

В судове засідання позивачка не з`явилася. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з доводів та обґрунтувань, викладених в матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 120000,00 швейцарських франків, з розрахунку в розмірі 8,99 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 25.04.2014.

08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі- продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк- права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, цовернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором.

Відповідно до п. 1.2.2. Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору.

Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів, спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок Банку, зазначений у цьому пункті Договору.

Встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатору банку» та постанови Правління Національного Банку України від 02.10.2015 за № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в АТ «Дельта Банк», починаючи з 05.10.2015, відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав; нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; укладення правочинів. пов`язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається; забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що по діючим кредитним договорам, за якими існує заборгованість у клієнта перед банком по процентах за користування кредитними коштами, нарахування процентів припиняється в зв`язку з прийняттям постанови НБУ про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора банку.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ч. 9 ст. 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії, і тому АТ «Дельта Банк» не має права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, починаючи з 02.10.2015 (відкриття ліквідаційної процедури).

Однак, відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку, (п. 2 ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

До ліквідаційної маси АТ «Дельта Банк» включається будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи АТ «Дельта Банк», яке підлягатиме незалежній оцінці та подальшій реалізації, (ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Для формування ліквідаційної маси Уповноважена особа Фонду на ліквідацію АТ «Дельта Банк» вживає усіх необхідних заходів щодо повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення майна банку, що перебуває у третіх осіб. (п. 4 ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Кошти, які будуть одержані в результаті ліквідації та реалізації майна АТ «Дельта Банк», спрямовуватимуться на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, нарахування відсотків за користування кредитними коштами не відноситься до банківської діяльності в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а законодавством України не передбачено припинення кредитних зобов`язань боржників перед банком у випадку прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 17 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 536, 629, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 141, 81, 263, 264, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадиров Владислава Володимировича про визнання дій протиправними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Новак Р.В.