Справа №333/3947/18
Провадження №2/333/176/19
12 березня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
У встановлений законом строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини він не звернувся через втрату документів, а саме: паспорта громадянина України. 02.02.2017 року позивач звернуся до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області із заявою про втрату паспорту. Потім, звернувся за отриманням паспорту, але оскільки всі необхідні заходи щодо перевірки особи займають тривалий час, то отримання документу відкладалося. При цьому, запроваджувалась нова форма громадянського паспорту ID- карта, тому були відсутні бланки паспортів.
31.05.2018 року в Жовтоводському міському секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 отримав довідку на час оформлення нового паспорта. З довідкою звернувся до нотаріальної контори, але вже пропустив шестимісячний строк. Декілька разів разом з ОСОБА_3 він їздив до нотаріуса, а остання повідомила, що домовилась з нотаріусом про можливість ним на двох оформити спадщину. Відповідачем не повідомлялось про намір оформити спадкове майно лише на себе, крім того, у неї знаходились усі документи на будинок та на земельну ділянку.
На теперішній час стало відомо, що ОСОБА_3 оформила лише на себе спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 Вважає, що він пропустив шестимісячний строк звернення із заявою до нотаріальної контори з поважних причин втрату паспорта та введення ОСОБА_3 його в оману, тому просить суд встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.10.2017 року тривалістю два місяці.
Ухвалою суду від 16.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
14.02.2019 року було закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що у лютому 2017 року у нього викрали паспорт громадянина України, тому звернувся із заявою до відділу поліції. З вказаного відділу поліції він отримав відповідь, що йому необхідно звернутися за місцем отримання паспорта. Оформлення нового паспорту зайняло тривалий час, так як його необхідно було його отримати за місцем реєстрації в Жовтоводському міському секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, а він на той час мешкав в м. Запоріжжі, тому паспорт він фактично отримав тільки 11.06.2018 року, так як у м. Жовті Води тривалий час не міг доїхати. 12.10.2017 року померла його бабуся. Після її смерті спадкоємцями є він та його тітка. Разом із ОСОБА_3 він вісім разів їздив до нотаріуса, у тітки були усі документи, вони вирішували питання щодо оформлення спадщини. Відповідач не повідомляла, що має намір оформити все спадкове майно лише на себе. Він особисто із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.
Представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, так як позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті свого батька. Шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив з поважних причин втратив паспорт громадянина України, ОСОБА_3 впевнила про домовленість з нотаріусом щодо оформлення ОСОБА_1 спадщини пізніше і забрала усі необхідні документи для оформлення спадщини. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 повідомлена судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст.280 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Батьками ОСОБА_6, 14.11.1960 року народженні зазначені ОСОБА_8 і ОСОБА_5, про свідчить запис акта про народження № 305 від 15.11.1960 року.
29.05.2008 року ОСОБА_6 помер.
В свідоцтві про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками зазначені ОСОБА_9 і ОСОБА_6. Тобто, позивачем підтверджено право на спадкування за правом представлення.
Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
12.10.2017 року померла ОСОБА_5.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Отже, позивач на день смерті спадкодавця не проживав разом із ОСОБА_5, тому повинен був звернутися до нотаріуса з відповідною заявою.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (частина друга статті 1270 ЦК Україи).
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Листом Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 06.02.2017 року підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до відділу поліції 02.02.2017 року із заявою про прийняття заходів до розшуку та поновлення втраченого паспорту. ОСОБА_1 було рекомендовано звернутись для поновлення втраченого паспорту за місцем його отримання.
ОСОБА_1 31.05.2018 року отримав довідку № 119 в Жовтоводському міському секторі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, яка дійсна до 30.06.2018 року і видана на час оформлення нового паспорта громадянина України. Новий паспорт громадянина України позивач отримав 11.06.2018 року.
Тобто, у період з 06.02.2017 року і по 31.05.2018 року позивач паспорт громадянина України не отримував і не звертався до відповідного органу із заявою про видачу паспорта, даний факт підтверджений і самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.
При розгляді справ про визначення додаткового строку про прийняття спадщинислід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Так, виходячи з положень підпункту 1.2. пункту 1, підпунктів 2.2, 2.3 пункту 2, підпункту 3.1. пункту 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
З копії спадкової справи № 44/2018, заведеної після смерті ОСОБА_5, померлої 12.10.2017 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3, яка і оформила спадщину за законом. Інших заяв про прийняття спадщини та відмови у видачі спадщини нема.
При цьому, у судовому засіданні позивачем було зазначено, що він неодноразово їздив в нотаріальну контору, проте заяву про прийняття спадщини не писав.
За відсутності постанови нотаріуса про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні підстави вважати порушеними його спадкові права, а отже позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини є передчасними та необґрунтованими.
Таким чином, вирішуючи спір, врахувавши положення частини третьої статті 1272 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих стороною, суд дійшов висновку про те, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, що у силу статті 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов'язком.
Враховуючи викладене, суд на підставі встановлених обставин та належним чином оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 1266, 1269, 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4,12,13,76,81,141,280,289 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.03.2019 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Р.С. Холод