Справа № 308/9289/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 березня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 17.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08. Від даного шлюбу народилися дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. На момент звернення до суду з даним позовом шлюбні відносини між сторонами фактично не існують, спільне господарство не ведеться. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 17.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08.

Позивачка ОСОБА_2 в останнє судове засідання не зявилася. Однак, в попередніх судових засідання уточнила позовні вимоги, просила суд винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 17.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також позивач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Як встановлено по справі, 17.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №08, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії 1-ФМ №083325 від 17.09.2011 року.

Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4 (Свідоцтво про народження Серії І ФМ №240318 від 09.10.2012 року).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини.

Згідно ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6, 10, 12, 76 81, 102, 228 230, 247, 263 265, 273, 280 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 104, 105, 110, 112, 180, 182, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, укладений 17 вересня 2011 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис №08 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканця 89433, с. Ратівці, вул. Ракоці, 14, Ужгородського району на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканки 88000 м. Ужгород, вул. Панькевича, 81/32 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000/дві тисячі/грн. щомісячно починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканця 89433, с. Ратівці, вул. Ракоці, 14, Ужгородського району на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканки 88000 м. Ужгород, вул. Панькевича, 81/32 сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704/сімсот чотири/грн. 80коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканця 89433, с. Ратівці, вул. Ракоці, 14, Ужгородського району на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 704/сімсот чотири/грн. 80коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5