Справа № 333/2138/19
Провадження № 2/333/1465/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника позивача: Пархоменко ОСОБА_1 .О ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору. Вказує, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 02.04.2007 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач вказує, що він свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Банк зазначає, що відповідачем порушено умови кредитного договору. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 18.03.2019 року має заборгованість - 28022,82 грн., з яких: 10783,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6261,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8317,96 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 850,0 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,0 грн. - штраф (фіксована частина), 1310,61 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2019 р. відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач та його представник заперечували відносно задоволення даних позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не доведені заявлені ним позовні вимог. Заперечення відповідача також викладені в письмових поясненнях, в яких зазначено наступне. Розрахунки кредитної заборгованості надані позивачем не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки, складені невідомою особою, без зазначення прізвища, посади виконавця цих розрахунків. Крім того, містять очевидні арифметичні помилки, зокрема, на сторінці 6 розрахунку станом на 31.05.2015 зазначається, що заборгованість за кредитом 7596,18 грн., заборгованість за відсотками 237,85 грн., разом складає 9644,64 грн. (а не 7807,03 грн., в дійсності). На підтвердження нарахувань та оплат за кредитом, позивачем виписки по рахунку відповідача до суду не надано. Також, в підтвердження своїх вимог позивачем надано витяг з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Однак, як вбачається із зазначеного витягу, такі правила не могли діяти на день підписання відповідачем заяви № б/н від 02.04.2007 року, оскільки на першій сторінці цього витягу зазначається посилання на банківську ліцензію 2009 року. Позивачем не надано документів, які складають зміст договору приєднання - Договору про надання банківських послуг, на умови якого посилається позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи свої вимоги. Крім того, зазначений витяг з умов та правил надання банківських послуг складений та засвідчений невідомою особою, не містить підпису позичальника на підтвердження ознайомленням з умовами цих правил. Позивачем не надано підтвердження, що такі правила чи витяг з них були опубліковані в загальному доступі. Вимога позивача про стягнення з відповідача зазначених різновидів неустойки є безпідставною, так як матиме наслідком подвійне притягнення до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Як вбачається зі змісту наданих позивачем розрахунків заборгованості, при нарахуванні відсотків банк застосовує процентну ставку 3,6% в місяць, тобто 43,2% річних. Позивач надає, як додаток до позовної заяви, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з якої вбачається, що базова відсоткова ставка в місяць складає 3%. Будь-яких доказів належного повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом не надано.

Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

02.04.2007 року Відповідач підписав заяву про надання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» йому банківських послуг, а саме надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 9600,00 грн. Згідно положень даної заяви позивач надав свою згоду на те, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач станом на 18.03.2019 року має заборгованість на загальну суму 28022,82 грн., з яких: 10783,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6261,20 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 8317,96 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 850,0 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,0грн. - штраф (фіксована частина), 1310,61 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із вищевказаної заяви про надання банківських послуг вбачається, що відповідач звернувся із заявою до позивача про надання кредитних коштів у розмірі 9600 грн., в позові позивач зазначив, що відповідач отримав кредит на суму 8000 грн., при цьому в розрахунку заборгованості позивачем зазначено, що відповідач має заборгованість по тілу кредиту 10783,05 грн. та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 6261,20 грн.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В судовому засіданні 17.10.2019 р. судом було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі, в зв`язку з пропуском встановленого ст. 83 ЦПК України строку для їх подання, який при цьому не обґрунтував поважність пропуску процесуального строку та із заявою про його поновлення не звернувся до суду.

Таким чином, у встановлений ст. 83 ЦПК України, позивач не надав суду належного доказу (виписок по банківському кредитному рахунку позивача), на підтвердження фактично отриманого відповідачем тіла кредиту. В судовому засіданні представник позивача не надав, обґрунтовані належними доказами, пояснення з приводу вищевказаних розбіжностей щодо тіла кредиту.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтував заявлену ним суму кредитної заборгованості щодо тіла кредиту, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту.

До позову додані довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», відповідно до якої процентна ставка за користування кредитними коштами по даній картці складає 3% в місяць, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але неменше 50 грн., та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, також наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Привабанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

З приводу належності, достовірності письмових доказів - Довідок про умови кредитування АТ КБ «Приватбанк» або інша назва Витягів з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягів з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, Великою Палатою Верховного Суду, в постанові від 03.07.2019 р. по справі № 342/180/17, викладений наступний правовий висновок.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення (в даному випадку штрафних санкції (пені, штрафів)), в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за даним кредитним договором, посилається на Довідку (Витяг з Тарифів) щодо умов кредитування кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Довідку про умову кредитування та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (в даному випадку 02.04.2007 рік) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (в даному випадку 15.04.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані (в даному випадку відповідачу) Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів (в даному випадку Довідка про умови кредитування) та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем також не підтверджені належними, достовірними доказами заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості по пені та штрафам, в зв`язку з чим підстави для задоволення даних позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, ст. 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 22.10.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова