Справа № 372/3905/18
Провадження № 2-583/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Тиханський О.Б.,

за участю секретаря: Авсюкевич Н.В.,

представника позивача Кононенко ОСОБА_1 .І.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний виконавець Говоров Павло Володимирович,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 25152, яким звернено стягнення на ОСОБА_2 заборгованості за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року загальною сумою 4433447,75 (чотири мільйони чотириста тридцять три тисячі чотириста сорок сім) гривень 75 копійок, скасувати виконавчий напис від 31.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 25152 та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем на підставі заяви банку вчинено виконавчий напис № 25152 про звернення стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року. Така частина боргу становить 4433447,75 грн. 02.08.2018 року на підставі вищезазначеного виконавчого напису та заяви ПАТ «Укрсоцбанк» приватним виконавцем Горовим Павлом Володимировичем було відкрито виконавче провадження ВП № 56911282. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений з грубим порушенням закону та по відношенню до заборгованості, яка є спірною.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року залучено Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до участі у справі як правонаступника співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить, розгляд справи проводити без участі представників відповідача АТ «Укрсоцбанк» та відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності та безпідставністю позовних вимог.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Третя особа приватний виконавець Говоров Павло Володимирович будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.12.2007 року між Акціонерно-комерційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічний акціонерний банк «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , було укладено договір кредиту № 40.29- 48/630, за умовами якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 2973187,00 грн. строком до 19.12.2022 року.

31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем на підставі заяви банку вчинено виконавчий напис N 25152 про звернення стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року загальною сумою 4 433 447,75 (чотири мільйони чотириста тридцять три тисячі чотириста сорок сім) гривень 75 копійок.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17.

З поданих суду доказів вбачається проо наявінсть спору щодо розміру заборгованості позивача, що пітверджується наданими розрахунками, які відповідачем не спростовані.

Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства.

Представником відповідача АТ «Укрсоцбанк» заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строки позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в грудні 2018 року, тому підстав для відмови у задоволенні позову з підстав її пропуску немає.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» необхідно стягнути на користь позивача 704,80 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31.10.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 25152, яким звернено стягнення на ОСОБА_2 заборгованості за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року загальною сумою 4433447,75 (чотири мільйони чотириста тридцять три тисячі чотириста сорок сім) гривень 75 копійок.

Скасувати виконавчий напис від 31.10.2017 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 25152.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 704,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано та виготовлено 22.10.2019

Суддя О.Б.Тиханський