Справа № 159/5376/19
Провадження № 2/159/1372/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гусар Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області (м. Ковель, вул. Незалежності, 73), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 ), про виділення в натурі частки майна із спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із вказаним вище позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 56/200 частин житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Згідно технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, позивачу на праві спільної часткової власності належать такі приміщення: коридор 1, площею 6,2 кв.м.; коридор 2, площею 2,6 кв.м.; передпокій 3, площею 9,5 кв.м.; кімната 4, площею 7,3 кв.м.; кімната 5 площею 16,9 кв.м.; санвузол 6, площею 3,0 кв.м.; кухня 7, площею 9,0 кв.м. Загальна площа частки позивача становить 54,5 кв.м., з яких 24,2 кв.м. - житлова.

Вказана частина будинку була успадкована позивачем після смерті її матері - спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцем нерухомого майна після смерті ОСОБА_6 стала рідна сестра позивача - ОСОБА_7 , яка також успадкувала 56/200 частини вказаного житлового будинку.

Однак вказану частку сестра позивача згодом переоформила на свого сина - ОСОБА_8 . Згідно вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом, біля будинку розміщені господарські та побутові будівлі і споруди: Б-1 літня кухня, Б-2 літня кухня, б хлів, 6-1 хлів, 6-2 хлів, б-3 хлів, Г погріб. Однак, з часом господарські будівлі стали непридатними для використання та були розібрані, крім погреба Г, яким позивач користується.

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.03.2005 року, позивачу належить земельна ділянка площею 0,0280 га у межах згідно з планом, розташована в АДРЕСА_4 , передана на підставі рішення Ковельської міської ради від 10.02.2005 року № 27/12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :06:012:0014.

Позивач вказує, що вона бажає вільно використовувати та розпоряджатись належним їй на праві власності нерухомим майном, однак її права на даний час обмежені, оскільки навіть для реєстрації за місцем проживання в своїй частині будинку онука їй необхідна згода співвласників будинку, яку відповідачі надати відмовляються. У той же час, відповідачі відмовляються надати згоду на виділення в натурі належних часток із права спільної часткової власності в позасудовому порядку, а відтак позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

З врахуванням наведеного, позивач просила суд виділити в натурі ОСОБА_1 у власність окрему одиницю (56/200) частки житлового будинку з господарською спорудою за адресою: АДРЕСА_4 , а саме - в окремий об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_6 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на квартиру з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_6 , до складу якої входять приміщення: коридор 1, площею 6, 2 кв.м.; коридор 2, площею 2,6 кв.м.; передпокій 3, площею 9,5 кв.м.; кімната 4, площею 7, 3 кв. м.; кімната 5, площею 16, 9 кв. м.; санвузол 6, площею 3,0 кв. м.; кухня 7 площею 9,0 кв. м.; погріб Г, та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_4 .

Крім цього, позивач просила стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.09.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак, кожен зокрема, звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують повністю та просять його задовольнити. Судові витрати в поданій заяві позивач просить залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та, як законний представник, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає повністю.

Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача- виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, пояснень з приводу позову не подав.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3679155 від 25.05.2004 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 56/200 частин житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Відповідно до технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, загальна площа житлового будинку в АДРЕСА_4 складає 124,5 кв.м., в тому числі житлової - 75, 1 кв. м.

Згідно вказаного технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, позивачу на праві спільної часткової власності належать такі приміщення: коридор 1, площею 6,2 кв.м.; коридор 2, площею 2,6 кв.м.; передпокій 3, площею 9,5 кв.м.; кімната 4, площею 7,3 кв.м.; кімната 5, площею 16,9 кв.м.; санвузол 6, площею 3,0 кв.м.; кухня 7, площею 9,0 кв.м. Загальна площа частки позивача становить 54,5 кв.м., з яких - 24,2 кв.м. житлова.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2004 року, позивач успадкувала після смерті матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 56/200 частин житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_4 . Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину, іншим спадкоємцем нерухомого майна після смерті ОСОБА_6 стала рідна сестра позивача - ОСОБА_7 , яка також успадкувала 56/200 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_4 .

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.03.2005 року, ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,0280 га у межах згідно з планом, що розташована в АДРЕСА_4 , передана на підставі рішення Ковельської міської ради від 10.02.2005 року № 27/12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :06:012:0014.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Статтею 319 ЦК України, власникові гарантоване володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

У відповідності з ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, в тому разі якщо річ, згідно зі статтею 183 Цивільного кодексу України, є подільною.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами відсутні домовленості про інший розмір часток в праві спільної власності на спірний будинок, ніж той, що визначений правовстановлюючими документами.

Без визначення частки позивача в даному нерухомому майні, остання не має змоги вільно розпорядитись своєю часткою у спільному майні, що прямо зумовлює порушення її законних прав та інтересів, які підлягають захисту та відновленню судом.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини та аналізуючи правові норми, що регулюють правовідносини, які склались в даному випадку між сторонами по справі, суд прийшов до переконливого висновку, що позивачу слід виділити в натурі частку майна із спільної часткової власності.

Понесені позивачем судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до поданої нею заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 368, 370 ЦК України суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 56/200 (п`ятдесят шість двохсотих) частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_4 , як окремий об`єкт нерухомості (квартира № АДРЕСА_6) , а саме: коридор 1 , площею 6, 2 кв.м.; коридор 2, площею 2,6 кв.м.; передпокій 3, площею 9,5 кв. м.; кімнату 4, площею 7, 3 кв.м.; кімнату 5, площею 16, 9 кв.м.; санвузол 6, площею 3,0 кв.м.; кухню 7, площею 9,0 кв.м.; погріб Г.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий П. Ю. Бойчук