Справа № 438/184/19
Номер провадження 2/438/221/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Наминанік О.С.,,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 23.11.2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, на даний момент між ними триває процес розлучення в суді. У шлюбі народила трьох дітей: ОСОБА_4, 06.06.2007р.н., ОСОБА_5, 15.06.2009р.н., ОСОБА_6, 16.05.2016р.н. Відповідач у вихованні дітей участі не бере, коштів на утримання дітей не надає, приховує свій дійсний заробіток. Позивач вказує, що їй одній важко утримувати дітей, вона перебуває у декретній відпустці. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є молодою, працездатною та фізично-здоровою людиною та його матеріальне становище позволяють йому часто їздити за кордон.

Ухвалою судді від 21.02.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, однак не вказував конкретно яку суму готовий сплачувати на утримання дітей. У поданому на відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що його доходів, згідно довідки з місця роботи в ОСОБА_7, не достатньо для виплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку так і у розмірі 2000 грн. на кожну дитину.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 23.11.2006, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб, актовий запис №200, видане відділом РАЦС Бориславського МУЮ. Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, 06.06.2007р.н., ОСОБА_5, 15.06.2009р.н., ОСОБА_6, 16.05.2016р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження: серії 1-СГ №105994 від 14.06.2007 року, серії 1-СГ №196493 від 23.06.2009, виданих Східницькою селищною радою Львівської області, та серії 1-СГ №496383 від 24.05.2016, виданого Бориславським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області (а.с.7-9).

Відповідно до довідки ДКП ЖЕК №3 від 14.02.2018 року за №376 встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 і має на своєму утриманні троє дітей: ОСОБА_4, 2007р.н., ОСОБА_5, 2009р.н., ОСОБА_6, 2016р.н.

Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не конкретизуючи суми сплати аліментів, вказував, що працює в ОСОБА_7 і його доходів не достатньо для виплати аліментів, які просить позивач, а також не достатньо і для сплати аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як доказ цього до відзиву долучив довідку про заробітну плату від 25.02.2019, видану ЗВОП «ФЛОРІАН», з якої встановлено, що відповідач прийнятий на роботу з 04.04.2018 на неповний робочий день (1/2) та зазначено помісячну нараховану та видану заробітну плату у злотих.

У судовому засіданні наведені обставини сторонами не заперечувались.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року 1626 грн., з 1 липня 1699 грн…; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2027 грн., з 1 липня 2118грн… Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на стан здоров'я та матеріальне становище дітей, суд також враховує і матеріальне становище відповідача, який працевлаштований в ОСОБА_7 та зобовязаний утримувати дітей до повноліття, а також матеріальне становище позивача, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити частково та визначити розмір аліментів в сумі 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права.

При цьому, суд виходить із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, ст.141, 263-265, 268, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 по 1300 (одній тисячі триста) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14 лютого 2019 року і до досягнення ними повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в користь держави судовий збір 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту судового рішення 12 березня 2019 року.

Головуючий суддя А.Т. Слиш