Ухвала

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 489/1161/19

провадження № 61-12345св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.

позивачі: перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року у складі судді Румянцевої Н. О., ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року у складі судді Данилової О. О. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року у складі колегії суддів Прокопчук Л. М., Самчишиної Н. В., Царюк Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування запису про право власності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі. При цьому суд виходив з того, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року повернуто апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскільки відповідач оскаржує ухвалу суду першої інстанції від 04 березня 2019 року з підстав порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції, яка передбачає розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції та судами інших юрисдикцій, оскарження в апеляційному порядку таких ухвал окремо від рішення суду положеннями статті 353 ЦПК України не передбачено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що між сторонами виник спір саме з приводу нерухомого майна, а на ці правовідносини поширюється дія спеціальної норми (частина перша стаття 30 ЦПК України), яка має перевагу над загальною (частина перша стаття 27 ЦПК України), тому висновок суду про підсудність справи Ленінському районному суду міста Миколаєва є правомірними.

У липні 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року та передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що на підставі частини 7 статті 376 ЦК України та статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», правом на звернення до суду з даним позовом наділений орган державного архітектурного контролю. Тому даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування. Справа за позовом такого суб`єкта належить до компетенції адміністративних судів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 369/13415/17, від 11 квітня 2018 року № 161/14920/16)

У серпні 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що з урахуванням суб`єктного складу позивачів та зазначених прокурором в позовній заяві підстав позову, заявлена позовна вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Оскільки позовні вимоги не стосуються спору про право власності на нерухомий об`єкт або інших майнових прав на нерухомий об`єкт, а заявлені з підстав реалізації функцій архітектурно-будівельного контролю суб`єктами владних повноважень, то спір щодо скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - адміністративну будівлю охорони з автостоянкою загальною площею 57,9 кв. м по АДРЕСА_1 також не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У вересні 2019 року перший заступник прокурора області - Білоус О. надав до Верховного суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2019 року поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року. Відкрито касаційне провадження у справі № 489/1161/19. Витребувано цивільну справу з Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04 березня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року.

У вересні 2019 року матеріали цивільної справи № 489/1161/19 надійшли до Верховного Суду.

09 вересня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки оскаржувані судові рішення містить доводи щодо порушення правил предметної юрисдикції .

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування запису про право власності, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2019 року, ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 липня 2019 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук