Справа № 357/614/19
У Х В А Л А

іменем України

"15" березня 2019 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О.

за участі секретаря Сокур О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Територіальний Сервісний центр № 3242 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою судді від 17.12.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.03.2019 року.

12.03.2019 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 28.01.2019 року, про забезпечення позову у справі № 357/614/19, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1КSАР074295, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, паспорт: серія ВН 552496, виданий Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області 07 лютого 2012 року, адреса реєстрації: 09117, Київська область, місто Біла Церква, провулок Клубний, 2/35/ГУРТ на підставі договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ № 3242/2018/1120024 від 25.09.2018 року. Дана заява отримана суддею Орєховим 13.03.2019 року.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовувала, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 звернувся до Білоцеківського міськрайонного суд Київської області з віндикаційним позовом до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, паспорт: серія ВН 552496 виданий Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області 07 лютого 2012 року адреса реєстрації: 09117, Київська область, місто Біла Церква, провулок Клубний, 2/35/ГУРТ як набувача (в подальшому Відповідач), з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за положеннями зазначених норм права, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

26.09.2017 року приблизно о 12:00 годин Позивач приїхав до залізничного вокзалу «Київ-Пасажирський» в м. Києві на власному автомобілі НОМЕР_3, 2010 року випуску, чорного кольору, шасі № КРТС0В1К8АР074295 та зайшов до приміщення кафе «Макдоналдз», що на площі Вокзальній, 1 в м. Києві, де сів за столик. В цей час до нього підійшли 1 чоловік та 2 жінки, раніше незнайомі, з якими в останнього виник діалог. Через декілька хвилин Заявник заснув з незрозумілих причин та прокинувшись через деякий час побачив, що в нього пропала власна сумка, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, мобільний телефон марки «SamsungGalaxyS7» імеі:58125 та ключі від його автомобіля. Вийшовши з приміщення кафе Заявник також виявив відсутність власного вищезазначеного автомобіля на стоянці.

Ані 26.09.2017 року, ані раніше Позивач будь-яких документів на автомобіль (доручення, довіреності та ін.) не підписував, нікому не надавав, автомобіль або свідоцтво про реєстрацію автомобіля добровільно в користування третіх осіб не передавав, та є єдиним власником зазначеного автомобіля.

07.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0011626, на підставі заяви ОСОБА_1, були внесені відомості щодо незаконного заволодіння автомобіля НОМЕР_3, 2010 року випуску, чорного кольору, шасі № КРТС0В1К8АР074295 та з цього моменту, відповідно до ч.2 ст.214 КПК України, розпочалося досудове розслідування за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 289 КК України, яке на даний час триває.

Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності ринкова вартість автомобілем марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3 на дату оцінювання складає 220000,00 грн. без ПДВ.

З часу незаконного заволодіння автомобілем марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3 змінилися декілька набувачів.

06.10.2017 року він був переоформлений на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно даних свідоцтва про реєстрацію серії СХМ 894339, остання стала власником майна - автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4.

25.09.2018 року власником автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить Позивачу був переоформлений на ОСОБА_3 (останній набувач), ІНФОРМАЦІЯ_3, який отримав та державний номерний знак НОМЕР_1.

Набувач автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак на час звернення до суду АІ 0925 ОІ, ОСОБА_3 може у будь який момент розпорядитися зазначеним майно, що в подальшому ускладнить виконання судового рішення, а накладення арешту на спірне майно надасть можливість для зупинення незаконного відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, зокрема на користь добросовісних набувачів, що також буде мати місце порушення прав та інтересів останніх.

Відповідно до ст. 151 ЦПК У країни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в Постанові від 25.05.2016 р. (справа №6-605цс16), забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що така заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Частиною 10 вказаної постанови передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнанні в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що між позивачем та відповідачами дійсно існує спір щодо автомобіля марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, який належав позивачу ОСОБА_1 та був переоформлений на ОСОБА_3 (останній набувач), ІНФОРМАЦІЯ_3, та отримав державний номерний знак НОМЕР_1. Враховуючи те, що ОСОБА_3 може відчужити вищевказаний автомобіль третім особам, невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити виконання рішення у даній справі.

Судом встановлено, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної цивільної справи,. Таке забезпечення позову, виходячи з предмету спору, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки порушено права та законні інтереси позивача, і звернення з заявою про забезпечення позову здійснено з метою його захисту.

Отже, невжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на автомобіль марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість її відчуження та вчинення будь-яких можливих юридичних дій з цим майном.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обовязковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обовязковість судових рішень, встановлену ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обовязковою до виконання всіма субєктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими субєктами самостійно, тобто без залучення державної виконавчої служби.

Суд вважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 12, 81, 62, 149-153, 353-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності, про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «SsangYongActyon», 2010 року випуску, чорного кольору, шасі КРТС0В1К8АР074295, державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ВН 552496, виданий Ружинським УМВС України в Житомирській області 07.02.2012 року, адреса реєстрації: 09117, Київська область, м. Біла Церква, провулок Клубний, 2/35/гурт на підставі договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ № 3242/2018/1120024 від 25.09.2018 року.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику, Територіальому Сервісному центру № 3242.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_5