Житомирський апеляційний суд
Справа №281/1362/14-ц Головуючий у 1-й інст. Нечуй Б. П.
Категорія 61 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 281/1362/14 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та скасування постанов

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Нечуй Б.П. в смт. Лугини,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 52276672 з виконання виконавчого листа по справі № 281/1362/14 від 11.12.2014 року, виданого Лугинським районним судом Житомирської області; скасувати постанову державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 52276672 з виконання виконавчого листа по справі № 281/1362/14 від 11.12.2014 року, виданого Лугинським районним судом Житомирської області; скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника старшого державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Стужук Т.В. від 18.12.2018 року, видану на виконання виконавчого провадження № 52276672 з виконання виконавчого листа по справі № 281/1362/14 від 11.12.2014 року виданого Лугинським районним судом Житомирської області.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та скасування постанов залишено без розгляду та повернуто заявникові.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати. Посилається на те, що відмова суду позбавляє його права на захист порушених прав. Вказує, що він дізнався про виконавче провадження та наявність інших постанов 10 січня 2019 року від свого роботодавця, що підтверджується відповідними доказами. Зазначає, що невиконання державним виконавцем вимог ч.1 ст.28 закону України «про виконавче провадження» фактично позбавило його можливості подати скаргу в межах строку, визначеного ч.1 ст.449 ЦПК України, ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що причини пропуску строку подання скарги обумовлені об'єктивними перепонами в реалізації права на судове оскарження. В апеляційній скарзі міститься посилання на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерела права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи, наведені в апеляційній скарзі підтримав, надав відповідні пояснення.

Представник Лугинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції до апеляційного суду не з'явився. Начальником відділу направлено заперечення на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, вказано, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованою кореспонденцією, але підтвердити направлення неможливо, оскільки Реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції, термін зберігання якого становить 1 рік, було знищено відповідно до акту вилучення та знищення від 14.02.2019. Оскільки боржник добровільно не виконує рішення суду, то 18.12.2018 року державним виконавцем за місцем роботи боржника - ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» була направлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, про що сторонам було доведено до відома.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лугинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що заявник пропустив визначений законом десятиденний строк оскарження постанови державного виконавця від 18 грудня 2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і не звертався до суду з заявою про його поновлення.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

Частино1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання (ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

У скарзі на дії державного виконавця Геращук С.В. просив, зокрема, скасувати постанову державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 52276672 з виконання виконавчого листа по справі № 281/1362/14 від 11.12.2014 року, виданого Лугинським районним судом Житомирської області. Зазначав, що виконавча служба жодним чином його не повідомляла про відкриття виконавчого провадження та початок примусового стягнення.

Виконавча служба визнала, що підтвердити направлення постанови про відкриття виконавчого провадження неможливо, оскільки Реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції, термін зберігання якого становить 1 рік, було знищено відповідно до акту вилучення та знищення від 14.02.2019.

Суд першої інстанції не врахував відсутність доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та взагалі залишив поза увагою оскарження цієї постанови і ніяким чином не мотивував залишення скарги без розгляду у цій частині.

Заявник також оскаржує постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника старшого державного виконавця Лугинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Стужук Т.В. від 18.12.2018 року та зазначає, що йому стало відомо про цю постанову 10.01.2019 року. Скаргу на дії державного виконавця подав 14.01.2019, що підтверджується поштовим конвертом.

Суд першої інстанції, залишаючи скаргу без розгляду, не встановив якими доказами спростовуються твердження заявника про те, що він саме 10 січня 2019 року дізнався про наявність постанови державного виконавця від 18.12.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Пунктом 9 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У частині 1 ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті дев'ятому частини першої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення зазначених вище положень закону не врахував, що факт направлення чи вручення заявнику спірних постанов державного виконавця належними доказами не підтверджено, тому суд дійшов передчасного висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

З огляду на наведене ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (п.2 ч.1 ст. 379 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Лугинського районного суду Житомирської області від 23 січня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22.03.2019.

Головуючий Судді