КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/6437/18 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2019 року та на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

у червні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 2002 року народження, та ОСОБА_4 , 2002 року народження.

Неповнолітні діти проживаютьразом із матір`ю та перебувають на її утриманні.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів на утримання двох неповнолітніх дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто додаткові витрати на дітей за період з 20 січня 2014 року по 03 квітня 2017 року.

Позивач вказувала, що починаючи з 2015 року ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям, перенесла декілька хірургічних втручань та потребує медичних обстежень і консультацій, а також відповідного лікування.

У вересні 2017 року у зв`язку з необхідністю консультування у профільного спеціаліста ОСОБА_6 за рекомендаціями українських лікарів відвідала медичний заклад у Австрії. Витрати, пов`язані з даною поїздкою, а також інші додаткові витрати: на ліки, медичні інструменти, матеріали для дитини, на проведення досліджень, аналізів, оплата абонементу на відвідування басейну за медичними показниками, контактні лінзи для ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , окуляри для ОСОБА_8 , відвідування курсів англійської мови ОСОБА_9 , за період з 07 квітня 2017 року по 25 квітня 2018 року склали - 68 285,43 грн.

У добровільному порядку відповідач відмовляється взяти участь в оплаті вказаних додаткових витрат, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь понесені додаткові витрати в розмірі 33 434,62 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 33 434,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 900, 00 гривень витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 20 березня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дав правової оцінки запереченням відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву. Судом також не взято до уваги, що жоден аркуш, доданий позивачем до позовної заяви як додаток, не поданий в належним чином засвідченій копії. В якості доказів судом прийнято документи, не посвідчені належним чином, копії документів, чеків, викладених іноземною мовою. Щодо чеків на придбання ліків для ОСОБА_10 , відповідач зазначає, що позивачем надані суду фіскальні чеки на придбання ліків, які ніяким чином не могли використовуватись для лікування хвороб ОСОБА_10 враховуючи її діагноз, а деякі препарати взагалі заборонено призначати неповнолітнім. Вважає, що позивачем не доведено, що у зв`язку з наявними у дітей хворобами ним призначались будь-які інші лікарські засоби, тому такі чеки не є належними та допустимими доказами.

Зазначає також, що витрати, пов`язані із оплатою медичних послуг МЛ «Сінево» вже стягнуто з нього на користь позивача за рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року.

Також звертає увагу на безпідставність вимог щодо стягнення витрат на бензин, оскільки позивачем не доведено, що ці витрати пов`язані із транспортуванням дітей до медичних закладів в Австрії.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не дав належної оцінки цим обставинам, не обґрунтував у своєму рішенні розмір задоволених додаткових витрат, безпідставно вважаючи його доведеним.

31 липня 2019 року в порядку ст. 360 ЦПК України представником позивача - адвокатом Зерновою А.А. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання посилається на необґрунтованість доводів скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Звертає увагу, що позивачем до суду першої інстанції подано належні докази, зокрема і оригінали документів, підтверджуючі витрати на проведення операції, транспортування, закупівлю медичних препаратів. В свою чергу, відповідач не надав жодного доказу, підтверджуючого свою участь у додаткових витратах, пов`язаних з лікуванням та реабілітацією своєї доньки.

16 серпня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 03 червня 2019 року. Заявник вважає додаткове рішення незаконним та необґрунтованим, і таким, що постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, ухваленим з явним ухилом на сторону позивача, без належного з`ясування обставин справи. Зазначає, що витрати на оплату послуг перекладача не були доведені позивачем чи його представниками належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року представник позивача - адвокат Зернова А.А. посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання по розгляд апеляційної скарги, призначене на 16.10.2019 року о 14 год. 30 хв., відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Даниленко О.В. не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, яка була подана ним до канцелярії суду 16 жовтня 2019 року о 12 год. 07 хв., про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника та браком часу на підготовку відповіді на відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши думку позивача та її представника - адвоката Зернової А.А., дослідивши матеріали, додані до заяви, керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія ухвалила відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , 2002 року народження, та ОСОБА_4 , 2002 року народження, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з відповідача на користь позивача стягнуто додаткові витрати на дітей за період з 20 січня 2014 року по 03 квітня 2017 року

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства"передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача 33 434, 62 грн., як 50% понесених нею додаткових витрат, що складаються з:

- витрат, пов`язаних із медичною діагностикою та лікуванням захворювання ОСОБА_10 ;

- витрат, пов`язаних із транспортуванням дитини - ОСОБА_10 до Австрії (м . Відень ) з метою проведення медичних обстежень та лікування;

- витрат на придбання окулярів для ОСОБА_11 ;

- витрат на придбання контактних лінз для ОСОБА_11 ;

- витрат, пов`язаних з оплатою курсу вивчення ОСОБА_11 англійської мови в British Council 10.11.2017р. та 27.12.2017р.

На підтвердження вказаних витрат суду першої інстанції були подані наступні документи:

- виписки з амбулаторної картки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 139-142);

- виписка з медичної карти стаціонарного хворого НДСЛ «ОХМАТДИТ» МОЗ України за період 22.03.2018р. по 20.04.2018 р.(т. 1 а.с. 143-146);

- витяг з історії хвороби № 204 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , соматичного відділення для дітей старшого віку з патологією органів дихання, травлення, ревматичними та алергічними захворюваннями Інституту педіатрії, акушерства і гінекології НАМН України (т. 1 а.с. 147-150);

- підтвердження про призначення клінічного обстеження Університетської клініки ортопедії Медичного університету у Відні (т. 1 а.с. 153-156)

- рахунок-фактура на оплату амбулаторних внесків Університетської клініки ортопедії Медичного університету у Відні (т. 1 а.с. 158-159);

- рекомендації доктора Девіда Штельцендера Лікарні Віденського медичного закладу загальна лікарня міста кампусу медичного університету Відня щодо направлення ОСОБА_10 на проведення Однофотонної емісійної комп`ютерної томографї (т. 1 а.с. 160)

- виписки Амбулаторії ядерної медицини від 13.09.2017 року щодо проведення досліджень пацієнтки ОСОБА_10 та квитанції про оплату послуг (т. 1 а.с.123-138)

- фіскальні чеки на придбання ліків та медичних інструментів (матеріалів) за період з квітня 2017 рокупо квітень 2018 року (т. 1 а.с. 11-18);

- чеки на оплату послуг Медичної лабораторії «Сінево» (аналізи крові ОСОБА_5 ) від 12.08.2017 року, 27.12.2017 року (т. 1 а.с. 20-21, 37-39);

- чеки на оплату медичних послуг з комп`ютерної томографії, МРТ діагностики, кінезіологічної діагностики та лікування, ударно-хвильової терапії та масажу (т. 1 а.с. 22,23,25,26);

- рахунок-фактура та квитанції на оплату послуг з викладання англійської мови Курс англійської для дітей (а.с. 31,33)

- копія договору та товарний чек на оплату спортивно-оздоровчих послуг у спортивному клубі «Sport Life» для ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 34-36);

- замовлення на виготовлення окулярів для ОСОБА_12 від 17.04.2018 року, товарні чеки на придбання окулярів та контактних лінз (т. 1 а.с. 41-42);

- квитанції на оплату пального;

- заключення Відділення діагностики МСКТ, відділення діагностики МРТ Інституту травматології та ортопедії НАМН України (т. 1 а.с. 65-66, 70);

- заключення остеосцинтиграфії Відділення радіонуклідної діагностики ДУ «Інститут серця» МОЗ України (т. 1 а.с. 68);

- протокол обстеження та заключення остеосцинтиграфії НАМН України ДУ «Інститут нейрохірургії ім. акад.. А.П. Ромоданова» (т. 1 а.с 71-72);

- чеки на оплату медичної консультації клініки Visitopix 12.09.2017 року (т. 1 а.с. 46);

- чеки на оплату за медичне обстеження в клініці Visitopix 13.09.2017 року (т. 1 а.с. 42);

- чек на оплату за придбання ліків у аптеці Відня (т. 1 а.с. 48)

- інвойс на оплату за проживання в апартаментах у м . Відень за 3 ночі (т. 1 а.с. 49)

- розрахункова квитанція на оплату за проживання з 10.09.2017 по 11-10.2018р. в м. Ужгород (т. 1 а.с. 50).

Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами факт хвороби доньки ОСОБА_13 , а також пов`язаних із діагностуванням та лікуванням цієї хвороби значних витрат, в тому числі і витрат на консультації та обстеження в медичних закладах м. Відень. Крім того, позивачем доведено витрати на оплату окулярів та контактних лінз для ОСОБА_11 , а також оплату курсу англійської мови.

Колегія апеляційного суду вважає також обґрунтованими вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на транспортування дитини до м. Відень та проживання, оскільки такі витрати нерозривно пов`язані із хворобою дитини.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача щодо необґрунтованості витрат на медичні препарати та інструменти, оскільки вони спростовуються наявними у справі медичними документами: призначеннями та рекомендаціями лікарів у відповідних виписках з медичної карти та історії хвороби.

Сумніви відповідача щодо правильності призначень лікувальних препаратів також не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки це питання не відноситься до предмету позову.

Крім того, безпідставними є твердження відповідача, щодо того, що частина витрат, про відшкодування яких заявлено позивачем, уже стягнуті за рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року. Так, зазначеним рішенням з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , серед іншого стягнуто витрати на оплату послуг медичної лабораторії Сінево, наданих 06.11.2014р., 21.11.2016р., 20.02.2017 р., 22.02.2017р. В даному ж позові вимоги стосуються витрат, понесених позивачем на оплату послуг МЛ «Сінево», наданих в інший період, а саме: 31.01.2018р., 30.12.2017р., 12.08.2017 р.

Щодо доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи (пункт 1).

Оскільки оплата послуг перекладача безпосередньо пов`язана з розглядом даної справи, позов судом задоволено, позивач мав правові підстави для відшкодування понесених ним судових витрат.

Частиною 6 статті 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення витрат, пов`язаних із розглядом справи, суд першої інстанції вірно виходив із того, що понесення позивачем витрат на послуги перекладача підтверджується актом № 1G здачі-прийомки виконаних робі (послуг) від 19 вересня 2018 року, відповідно до якого ФОП « ОСОБА_14 » надано ОСОБА_2 послуги з перекладу та засвідчення документів на суму 2900, 00 грн., а також відповідними квитанціями № 0.0..1 від 19.09.2018 року в сумі 2 900, 00 грн.

Таким чином, доводи апеляційних скарг на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи. Інші доводи апеляційних скарг фактично стосуються переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених скаргах немає, а отже, слід відмовити в їх задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 372, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня 2019 року та додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської областівід 03 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Голуб С.А.