Справа № 237/6482/18
Провадження № 2/237/451/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.02.19 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Курахівської міської ради, третя особа, без самостійних вимог на предмет спору: Будівельно-монтажне управління "Кураховенергобуд" про визнання недійсним рішення та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою, в якій з урахуванням позовних вимог, просить скасувати державний акт на право постійного користування землею серія НОМЕР_1 від 13.03.1996 року за № 19, Будівельно-монтажне управління "Кураховенергобуд"для надання в постійне користування земельної ділянки у розмірі 4,1284 га., для розміщення комплексу будівель та споруд бази відпочинку, яка розташована за адресою АДРЕСА_1

У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач Курахівська міська рада подала до суду лист про розгляд справи без участі представника Курахівської міської ради, на розсуд суду.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив.

На підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 2323, ОСОБА_3 зобов'язалась передати майно, а саме комплекс будівель та споруд бази відпочинку за адресою АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього обговорену грошову суму.

Право власності за ОСОБА_1 на зазначене майно зареєстровано 27.09.2008 року, що підтверджується копією витягу з державного реєстру правочинів від 27.09.2008 року за № 6566741.

Рішенням Курахівської міської ради народних депутатів від 20.12.1995 року № 526 «Будівельно-монтажне управління «Кураховенергобуд» було видано державний акт на право постійного користування землею у розмірі 4,1284 га. від 13.03.1996 року за № 19.

За змістом статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці,наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на яку вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, с були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Таким, чином, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості з земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на рухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 Земельного кодексу України у поєднанні з нормою статті 125 Земельного кодексу України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не я: зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкту права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 Земельного кодексу України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов'язків сторін цього договору.

За змістом статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець передає/зобов'язується передати майно (товар), а покупець приймає/зобов'язується прийняти майно (товар).

Таким чином, при укладанні договору купівлі-продажу, виникли права та обов'язки, стосовно переходу права користування земельною ділянкою у порядку статті 120 Земельного кодексу України. Саме з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації нерухомого майна, до позивача переходить право на земельну ділянку у порядку статті 657 Цивільного кодексу України.

Станом на 01.10.2016 року ВАТ «Донбасенергобуд» знаходиться в стадії ліквідації. До теперішнього часу у позивача відсутня можливість вирішити спір у добровільному порядку, так як не відомо місцезнаходження, а ні підприємства,а ні ліквідатора підприємства.

Згідно пункту "е" статті 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 377, 626, 655, 657 Цивільного кодексу України, ст. ст. З, 4, 118, 119 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 120, 141 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Курахівської міської ради, третя особа: Будівельно-монтажне управління "Кураховенергобуд"про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - задовольнити.

Скасувати державний акт на право постійного користування землею серія НОМЕР_1 від 13.03.1996 року за № 19, виданого Будівельно-монтажному управлінню «Кураховенергобуд», яким надано в постійне користування земельну ділянку розміром 4,1284 га., для розміщення комплексу будівель і споруд бази відпочинку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Донецького апеляційного суду через Мар'їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 14.02.19 року