Провадження № 2/520/5245/19
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Коваленко О.Б.,
за участю секретаря Маценко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
26.07.2019 року позивачка ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Позивачка ОСОБА_3 зазначила, що 12.12.2017 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження № 637 про видачу багатодітний сім`ї позивачки ордера на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
19.12.2017 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради видала ордер на жиле приміщення № 009655 серії КР ОСОБА_4 із сім`єю, яка складається з семи осіб на право заняття жилого приміщення жилою площею 44,10 кв. м., що складається з чотирьох кімнат ізольованої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До родинних відносин з ОСОБА_5 , на ім`я якої видано ордер, відносяться: ОСОБА_6 Прокопович, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 Єлизавета Сергіївна, ОСОБА_10 Степан ОСОБА_11 , ОСОБА_10 Давид ОСОБА_11 та Григор`єв Дмитро Сергійович.
26.04.2019 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради в особі голови Сушкова Володимира Михайловича уклала з ОСОБА_5 договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 491/19-кв, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надана ОСОБА_4 у безстрокове користування.
22.07.2019 року КП «ЖКС «Вузівський» Дільниця № 2 видало довідку № 1077 із місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію, згідно якої встановлено, що у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
22.07.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 КП «ЖКС «Вузівський» Дільниця № 2 посвідчило складений Акт про фактичне не проживання за місцем реєстрації, згідно якого встановлено, що з грудня 2016 року по теперішній час ОСОБА_2 не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .Відповідач не з`являється за вказаною адресою, предметів особистого вжитку та майна відповідача в квартирі також немає. До того ж всі витрати по комунальним платежам здійснює позивач, відповідач за комунальні платежі не сплачує. Враховуючи той факт, що відповідач не проживає в квартирі, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав як власника.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.
Позивачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що 19.12.2017 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради видала ордер на жиле приміщення № 009655 серії КР ОСОБА_4 із сім`єю, яка складається з семи осіб на право заняття жилого приміщення жилою площею 44,10 кв. м., що складається з чотирьох кімнат ізольованої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
26.04.2019 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради в особі голови Сушкова Володимира Михайловича уклала з ОСОБА_5 договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду № 491/19-кв, відповідно до якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , надана ОСОБА_4 у безстрокове користування.
Відповідно до акту від 26.07.2019 року, що підписаний сусідами позивачки та підписи яких завірено начальником дільниці №2 м.Одеси, ОСОБА_2 , 1984 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з грудня 2016 року за даною адресою не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Згідно з ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 6-709цс16 від 16 листопада 2016 року «Про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації» правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписках, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 10 ст. З Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до
Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно до п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності, на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 77, 81, 263-265, 273, 280-283, 288, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22.10.2019 року.

Суддя Коваленко О. Б.