Єдиний унікальний номер 233/3257/18 Номер провадження 22-ц/804/876/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Канурної О.Д., Космачевської Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 233/3257/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року у складі судді Каліуш О.В.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (далі ПАТ "Донецькоблгаз") про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Зазначала, що є власником квартири АДРЕСА_1. 21 грудня 2017 року до її квартири з метою перевірки пломб на газовому обладнанні прийшли працівники Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації. Під видом перевірки пломб вони зірвали пломби з газових пристроїв, які були перекриті та опломбовані та нею не використовувались.

На час перевірки в квартирі знаходились її мати похилого віку (80 років) та син (18 років), які не мали можливості чинити опір незаконним діям представників відповідача.

Після зриву пломб представники відповідача склали акт про порушення та акт на відключення споживача від газопостачання, на підставі яких відповідач здійснив нарахування з урахуванням усіх газових приладів за 6 місяців на суму 17 418,61 грн.

Посилаючись на те, що в роботу газорозподільної систем ні вона, ні члени її сімї не втручалися, самовільно газопостачання не підключали, пломби на запірних кранах не зривали, пломби зірвали під час перевірки представники відповідача, що фактично у цій квартирі довгий час ніхто не проживає, оскільки вона не придатна для проживання і необхідності у споживанні природного газу не було, що між позивачем та відповідачем не укладено договір на споживання природного газу, просила:

- визнати дії Костянтинвіського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" щодо нарахування заборгованості за послуги газопостачання неправомірними;

- зобовязати Костянтинвіське управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" скасувати безпідставно нараховану їй заборгованість у розмірі 17 418,61 грн. (а.с. 1 - 3).

04 січня 2019 року позивачем до суду подано уточнюючу позовну заяву, в якій вона посилається на те, що у судовому засіданні 11 грудня 2018 року відповідач надав змінений розрахунок заборгованості за спожитий природній газ на суму 17 410,96 грн., тобто на 7 грн. менше, що є підставою для уточнення позовних вимог в частині суми нарахованої заборгованості.

Крім того посилається на те, що розрахуноку заборгованості не містить печатку підприємства, прізвище та ініціали абонента в ньому зазначені не вірно, а саме, "ОСОБА_2І.", яка не має ніякого відношення до квартири АДРЕСА_2, яка належить їй на праві приватної власності. То ж заборгованість за послуги з газопостачання на особовому рахунку № 96046 нарахована субєкту, який їй невідомий, а тому вважає даний документ неналежним.

Просила: 1. визнати неправомірними дії Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" щодо нарахування їй заборгованості за послуги з газопостачання; 2. зобовязати Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації ПАТ "Донецькоблгаз" скасувати безпідставно нараховану заборгованість у розмірі 17 410,96 грн. (а.с. 129).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 136 - 141).

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на неправильно встановленні обставини, які мають значення для справи, просить скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що акт про порушення від 21 грудня 2017 року № 241 складений з порушенням вимог щодо його оформлення: акт складено за участю трьох працівників відповідача, однак без участі незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування). Свідок ОСОБА_3, який підписав вказаний акт про порушення, не був присутній при огляді газових приладів та перевірці цілісності пломб, а також при складанні акту, а був запрошений пізніше тільки для його підписання. На її пропозицію зявитися до суду для надання пояснень свідок ОСОБА_3І відмовився.

Суд першої інстанції посилається на рішення комісії з розгляду актів про порушення при користуванні побутовим газом населення, яка 27.12.2017 року прийняла рішення про його задоволення та здійснення нарахування необлікованого обєму природного газу і його вартості. Однак, вважаючи це рішення легітимним, суд не перевірив та не встановив дотримання вимог діючого законодавства, зокрема, п. 9 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем щодо постановлення цього рішення, зокрема, щодо повноти складу комісії, наявності повноважень у всіх її членів, наявності наказу про склад комісії та доказів відмови метрологічної організації або територіального органу регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії.

Посилаючись на встановлення запірного газового крану нового зразка, суд допустив некоректне формулювання "кран нового зразка", не встановив з якої дати можливо визначати даний кран, як "кран нового зразка", з якої дати розпочалось виробництво подібних кранів взагалі і як лише наявність даного крану може впливати на встановлення факту користування нею газом.

Посилання суду на відсутність необхідності поєднувати запірний газовий кран з газовим приладом, як підтвердження факту користування нею газом, також є некоректним, оскільки сама наявність такого поєднання не є доказом користування газом.

Суд не прийняв до уваги та визнав неналежними доказами акт перевірки паспортного режиму від 02.10.2018 року та свідчення свідка ОСОБА_4, на які вона посилалась в обгрунтування свої вимог, зазначив, що само по собі непроживання особи в певному обєкті нерухомості не може безперечно вказувати про некористування особою газовими приладами та про необігрів приміщення за допомогою газових приладів.

Наявне протиріччя між оцінкою доказів судом, а саме: факт поєднання газового крану з газовим приладом суд врахував як доказ користування газом, а факт непроживання в приміщенні, на думку суду, не є доказом некористування газом. Тобто вбачається відсутність логіки і упередженість в оцінці доказів.

Визнання судом неналежними доказами фототаблиць з зображенням її квартири з посиланням на період фіксування стану квартири і газових приладів, що таке фіксування відбулось пізніше, ніж 21.12.2017 року, є необгрунтованим, оскільки на фототаблицях зображений технічний стан газових приладів, який вказує на неможливість користування газом у квартирі в принципі, з огляду їх технічної непридатності і створення небезпеки, в разі їх підключення.

Неправомірним та безпідставним є неприйняття судом свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з посиланням на те, що вони є її найближчими родичами і відповідно заінтересованими у вирішенні справи на її користь. Однак у судовому засіданні ці свідки прийняли присягу, були попереджені про відповідальність за дачу неправдивих свідчень, що визначає дані свідчення як правдиві і тому не має значення є свідки родичами чи ні.Не може бути підставою для сумнівів у правдивості та неупередженості свідків факт родинних відносин між нею та свідками, оскільки такою підставою може бути лише доказаний факт притягнення до кримінальної відповідальності за дачу неправдивих свідчень. Пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що працівники відповідача "щось зробили"без зазначення конкретних дій, з огляду на вік свідка свідчать лише про його технічну необізнаність для визначення суті дій працівників відповідача і неможливість правильно сформулювати їх та описати. Однак під фразою "щось зробили"він мав на увазі саме, що пломби були зірвані працівниками Костянтинівського УГГ, що вбачається з контексту і зафіксовано у судовому процесі технічними засобами.

Посилаючись на те, що діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання незаконними дій юридичної особи приватного права, що Кодексом газорозподільних систем передбачено право відповідача здійснювати нарахування необлікованого обєму та обсягу природного газу і його вартості, суд не врахував, що частиною 1 ст. 16 ЦК визначено, що суд може захистити цивільне право та інтерес іншим способом, встановленим договором чи законом. Відповідач є постачальником комунальних послуг і, відповідно, дані правовідносини підпадають під юрисдикцію Закону України "Про захист прав споживачів". Тобто у цій справі вона захищає свої права споживача. Відповідно до п. 3 частини 2 ст. 16 ЦК спосіб захисту її цивільного права визначається як припинення дії, яка порушує право.

Право відповідача здійснювати нарахування необлікованого обєму природного газу і його вартості можливе лише в разі підтвердження факту несанкціонованого користування газом та в разі оформлення всіх документів відповідно до норм Кодексу газорозподільних систем, що відповідачем з огляду на вищенаведене не дотримано (а.с. 145 - 146).

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач ПАТ "Донецькоблгаз" просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Зазначає, що згідно даних абонентського відділу споживач був відключений від газопостачання до 2003 року. 18 липня 2012 року співробітниками було проведено опломбування свинцевою пломбою ГУК № 1, ГУК № 2.

Особистий рахунок зареєстровано на ОСОБА_2 Згідно Кодексу газорозподільних систем споживач зобовязаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його обєкті. Від споживачів за адресою АДРЕСА_3 письмових звернень про зміну власника не надходило.

Співробітниками Костянтинівського УГГ у ході перевірки раніше відключених споживачів від постачання природного газу 27.06.2017 року у квартирі за адресою АДРЕСА_4, було зафіксовано, що ГУК № 1 та ГУК № 2 опломбовані свинцевими пломбами.

21 грудня 2017 року за адресою АДРЕСА_5, було виявлено, що кран на ГУК № 1 у кухні у відкритому положенні, пломбувальна нитка розірвана, на ГУК № 2, який опалює дві кімнати, пломбування порушено, у звязку з чим складено акт про порушення № 241 від 21.12.2017р., який підписаний споживачем ОСОБА_7 ОСОБА_7 складено у відповідності з вимогами глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем. В акті зазначені співробітники Костянтинівського УГГ та їхні підписи, також в акті є підпис представника споживача ОСОБА_1М, який є сином позивача, та підпис свідка ОСОБА_3. Один примірник акта було вручено ОСОБА_6

27 грудня 2017 року відбулась комісія та складено протокол № 20 засідання комісії з розгляду актів про порушення при користуванні побутовим газом населенням. Комісією Костянтинівського УГГ акт про порушення № 241 від 21.12.2017 року було розглянуто у присутності споживача ОСОБА_1 та прийнято рішення зробити нарахування по граничному обєму за несанкціоноване підключення до системи газопостачання за період з 28.06.2017 року по 21.12.2017 року, які склали 17 418,61 грн., що передбачено Кодексом газорозподільних систем, а саме п. 3 глави 2 розділу XI, згідно якого у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживанняабо використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий обєм природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки),а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Посилання позивача на акт перевірки паспортного режиму, який складено 02 жовтня 2018 року, та на фото, які були зроблені 11.12.2018 року, тобто майже через рік після виявленого несанкціонованого відновлення газопостачання, є необгрунтованими (а.с. 166 - 167).

У судове засідання апеляційного суду 13 березня 2019 року з'явилася позивач ОСОБА_1

Представник відповідача ПАТ "Донецькоблгаз" у судове засідання не з'явився. Судову повістку - повідомлення про розгляд справи 13 березня 2019 року відповідач отримав 05 березня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 177 - 178).

Представник відповідача ПАТ "Донецькоблгаз" апеляційний суд про причини неявки у судове засідання 13 березня 2019 року не повідомив і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача, явка якого у судове засідання обов'язковою не визнавалася, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_6, що підтверджується договором дарування квартири від 30 січня 2002 року (а.с. 15).

У цій квартирі зареєстровані: з 14.06.2000 року позивач ОСОБА_1 та з 20 жовтня 2016 року її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 87).

ПАТ "Донецькоблгаз" в особі Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації є постачальником природного газу до квартири АДРЕСА_7, про що свідчить особовий рахунок № 96046, відкритий у Костянтинівському УГГ на цей обєкт споживання.

27 червня 2017 року за адресою: АДРЕСА_8, проведено інвентаризацію, під час якої встановлено опломбування ГУК1, ГУК2 свінцовими пломбами (а.с. 45).

21 грудня 2017 року представниками відповідача у присутності споживача ОСОБА_6 складено акт про порушення № 241, згідно якого у квартирі АДРЕСА_9 виявлено, що на ГУК № 1 у кухні кран у відкритому стані, нитка пломбування розірвана, кран відкритий; на ГУК № 2, який опалює дві кімнати, пломбування порушено. Акт підписаний представниками оператора ГРМ та ОСОБА_6 без зауважень (а.с. 25).

27 грудня 2017 року акт про порушення № 241 від 21 грудня 2017 року був розглянутий у присутності ОСОБА_1 комісією з розгляду актів про порушення при користуванні побутовим газом населенням, якою прийнято рішення про здійснення нарахування за актом по граничному обєму несанкціонованого підключення до системи газопостачання (відсутність пломбування) за період з 28 червня 2017 року по 21 грудня 2017 року у розмірі 17 418,61 грн. (а.с. 58 - 59, а.с. 60, а.с. 62).

Під час розгляду справи судом відповідачем проведено перерахунок нарахованої суми за несанкціоноване підключення та визначено суму до відшкодування за період 28 червня 2017 року по 19 грудня 2017 року за 2 507,051 м. куб. у розмірі 17 410,96 грн. (а.с. 119).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що акт про порушення № 241 від 21.12.2017 року складений з дотриманням п.п. 1, 2, 3, 5 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем та без зауважень підписаний повнолітнім членом сімї власника житла ОСОБА_6 ОСОБА_7 № 241 був предметом розгляду комісії з розгляду актів про порушення при користуванні побутовим газом населенням, яка 27 грудня 2017 року прийняла рішення про його задоволення та здійснення нарахування необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. Свідок ОСОБА_8, майстер абонслужби Костянтинівського УГГ, у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у акті № 241 від 21.12.2017 року та категорично наполягав на тому, що твердження позивача про те, що працівники Костянтинівського УГГ зірвали пломби не відповідає дійсності. З кольорової фототаблиці до акту про порушення № 241 (а.с. 115-117) вбачається, що на кухні у квартирі позивача встановлений запірний газовий кран нового зразка, який поєднаний трубкою жовтого кольору з газовим приладом, що спростовує твердження позивача про те, що з часу набуття нею квартири вона газовими приладами не користувалась, оскільки при відсутності необхідності у користуванні природним газом відсутня необхідність поєднувати газовий кран, який є запірним, з газовим приладом. Іншу необхідність такого з'єднання позивач у судовому засіданні пояснити не змогла.

Відсутність між позивачем та відповідачем укладеного договору на споживання природного газу, формальне ставлення відповідача до своїх обов'язків щодо надання послуг з газопостачання, а саме щодо здійснення конкретних нарахувань, оформлення відповідних документів та належного контролю за правильністю цих дій, відповідно до положень Кодексу газорозподільних систем не є підставою для звільнення особи від відповідальності за несанкціоноване відновлення газоспоживання.

Діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання незаконними дій юридичної особи приватного права. Тим більше, що за Кодексом газорозподільних систем відповідач має право здійснювати нарахування необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України від 09.04.2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 (далі Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до частини 2, 3 ст. 13 Закону України від 09.04.2015 року № 329-VIII "Про ринок природного газу" споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Судом першої інстанції встановлено та визнається позивачем, що квартира АДРЕСА_10 була відключена від газопостачання. 27 червня 2017 року при проведенні відповідачем інвентаризації у цій квартирі встановлено пломбування ГУК1, ГУК2 свинцевими пломбами, що підтверджується записами у особовому рахунку № 96046, що відкритий відповідачем на цей обєкт споживання (а.с. 45).

21 грудня 2017 року представниками відповідача при перевірці квартири АДРЕСА_9 виявлено, що на ГУК № 1 у кухні кран у відкритому стані, нитка пломбування розірвана, кран відкритий; на ГУК № 2, який опалює дві кімнати, пломбування порушено, про що складено акт про порушення № 241. Акт підписаний трьома представниками оператора ГРМ, а також споживачем ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_3. Споживачем акт підписаний без зауважень (а.с. 25).

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу ХІ "Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об'ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу" Кодексу газорозподільних системи до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання (п/п 2).

Відповідно до п. 1 розділу I "Загальні положення" Кодексу газорозподільних систем:

несанкціоноване відновлення газоспоживання це виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об'єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об'єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком;

несанкціонований споживач - фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об'єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу;

побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;

пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Згідно глави 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (п. 1).

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2).

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (п. 3).

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

У разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться (п. 6).

Акт про порушення № 241 від 21 грудня 2017 року складено за участю трьох представників відповідача (оператора ГРМ) в присутності споживача ОСОБА_6, який зареєстрований у квартирі, в якій виявлено порушення та є сином власника цієї квартири - позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 споживачем ОСОБА_6 підписано без зауважень та заперечень. Позивач визнає, що один примірник акту був залишений сину. Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що акт про порушення № 241 від 21 грудня 2017 року представниками відповідача був складений у межах їх повноважень та з дотриманням норм глави 5 "Порядок оформлення акта про порушення" розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт складений з порушенням вимог щодо оформлення акту, оскільки був складений без участі незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування), є необгрунтованими, оскільки незаінтересована особа відповідно до п. 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем залучається під час складання акту в обовязковому порядку лише у разі відсутності споживача /несанкціонованого споживача. Оспорюваний акт був складений у присутності споживача, а тому підстави для залучення при складанні акту незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) були відсутні.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що обставини, які зазначені в акті про порушення, підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_8, майстра абонслужби Костянтинівського УГГ, який у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у акті № 241 від 21.12.2017 року, та заперечував проти тверджень позивача, що пломби зірвали працівники Костянтинівського УГГ.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що з кольорової фототаблиці до акту про порушення № 241 (а.с. 115-117) вбачається, що на кухні у квартирі позивача встановлений запірний газовий кран, який поєднаний трубкою жовтого кольору з газовим приладом, що спростовує твердження позивача про те, що з часу придбання нею квартири вона газовими приладами не користувалась, оскільки при відсутності необхідності у користуванні природним газом відсутня необхідність поєднувати газовий кран, який є запірним, з газовим приладом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно визнав неналежними доказами надані нею фототаблиці із зображенням її квартири, є необґрунтованими, оскільки позивач визнає, що ці фототаблиці (а.с. 102 - 105, а.с. 123 - 125) дійсно були виготовлені значно пізніше, ніж 21 грудня 2017 року. Крім того, при порівнянні фототаблиці, яка є додатком до акту про порушення, та фототаблиці, наданої позивачем, на час фотографування кухні позивачем на кухні вже була відсутня трубка жовтого кольору, яка на час складання акту була поєднана з запірним газовим краном та з газовим приладом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки надані позивачем фототаблиці не містять інформації щодо стану запірних газових кранів та газових приладів станом на 21 грудня 2017 року, що є предметом доказування у цій справі, суд першої інстанції обґрунтовано їх визнав неналежними доказами.

З цих же підстав апеляційний суд вважає необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не прийняв до уваги та визнав неналежним доказом акт перевірки паспортного режиму від 02.10.2018 року та пояснення свідка ОСОБА_4 Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що акт з перевірки паспортного режиму від 02.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_6 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту реєстрації, що вони фактично мешкають у квартирі № 1 цього будинку (а.с. 87), як і показання свідка ОСОБА_4, який у судовому засіданні пояснив, що у квартирі № 7 майже 20 років ніхто не мешкає, не містять інформації щодо користування або не користування позивачем природним газом у зазначеній квартирі. Суд правильно зазначив, що свідок ОСОБА_4 21 грудня 2017 року не був присутнім при проведенні перевірки і про складення акту знає лише зі слів позивача.

У суді апеляційної інстанції позивач пояснила, що іноді вона ночує у своїй квартирі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лише з тих підстав, що вони є її родичами, також є необґрунтованими.

Суд дав належну оцінку поясненням свідка ОСОБА_5, яка є матірю позивача та яка підтвердила, що 21 грудня 2017 року працівниками відповідача у квартирі позивача провадилась перевірка, що у зазначений квартирі ніхто не мешкає, оскільки квартира потребує ремонту. ОСОБА_9 ж пояснила, що квартиру працівникам відповідача відчиняв її онук ОСОБА_6 Коли вона (свідок) піднялась у квартиру, працівники відповідача вже звинувачували онука у користуванні газом та погрожували викликати поліцію, робили фотофіксацію. ОСОБА_9 ж пояснила, що працівниками відповідача був складений акт про порушення, згідно з яким вони користувались газом та топили піч. Однак піч вони не топили, та викладені в акті обставини не відповідають дійсності.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що свідок ОСОБА_5 не була очевидцем обставин, на які посилається позивач, а саме, що пломби на запірних газових кранах були зірвані працівниками Костянтинівського УГГ, оскільки за поясненнями цього свідка вона увійшла у квартиру, коли працівники Костянтинівського УГГ вже звинувачували її онука ОСОБА_6 у несанкціонованому користуванні газом.

Як зазначено у рішенні суду, свідок ОСОБА_6, син позивача, у судовому засіданні пояснив, що 20 грудня 2017 року приїхали працівники відповідача з метою проведення перевірки у квартирі № 7. Однак, 20 грудня 2017 року у нього не було ключів від зазначеної квартири. Наступного дня, мати залишила йому ключі від квартири, та він допустив працівників відповідача до квартири на перевірку. Зайшовши у квартиру, працівники відповідача "щось зробили" та почали казати про відсутність пломб, а також про те, що відкриті крани. З такими звинуваченнями він не погоджувався, на що працівники відповідача стали погрожувати викликом поліції. Після чого, працівники відповідача склали акт, зробили фотознімки та запросили сусіда, щоб останній розписався в акті.

В апеляційній скарзі позивач визнає, що її син ОСОБА_6 дійсно пояснив суду, що працівники відповідача "щось зробили" без зазначення конкретних дій, але за її твердженням під фразою "щось зробили" він мав на увазі, що пломби були зірвані працівниками Костянтинівського УГГ. Проте такі твердження позивача є недоведеними, а тому суд першої інстанції правильно зазначив, що свідок ОСОБА_6 фактично не підтвердив доводи позивача в цій частині.

Відповідно до п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Відповідно до п. 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу споживач (несанкціонований споживач) зобов'язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу визначено, що за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акта-розрахунку враховується таке:

1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу;

2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об'ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об'єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці;

3) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу має бути віднятий об'єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку;

4) при розрахунку необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу пільги та субсидії, на які має право побутовий споживач, не враховуються.

Згідно п.п. 12, 13 глави 5 розділу ХІ Кодексу вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, яка пред'являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Якщо об'єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об'єм природного газу не вважається простроченною (п. 12).

Акт про порушення, акт-розрахунок та рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, а також документи, які підтверджують факт їх отримання споживачем (несанкціонованим споживачем), та інші документи, пов'язані з актом про порушення, зберігаються Оператором ГРМ не менше трьох років від дати оформлення акта про порушення (п. 13).

Оспорюваний позивачем акт про порушення № 241 від 21 грудня 2017 року був розглянутий комісією з розгляду актів про порушення, яка 27 грудня 2017 року прийняла рішення про його задоволення та здійснення нарахування необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості по граничному обєму за несанкціоноване підключення до системи газопостачання (відсутність пломбування) за період з 28 червня 2017 року по 21 грудня 2017 року, загальна сума нарахування склала 17 418,61 грн., що підтверджується протоколом № 20 від 27.12.2017 року засідання комісії з розгляду актів про порушення при користуванні побутовим газом населенням (а.с.58 - 59).

Згідно протоколу засідання комісії позивач на ньому була присутня, що нею не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не перевірив та не встановив дотримання вимог діючого законодавства щодо постановлення комісією легітимного рішення, а саме, щодо повноти складу комісії, як того передбачає Кодекс, наявності повноважень у всіх її членів, наявності наказу про склад комісії та доказів відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії, не спростовують висновків суду.

Відповідно до п. 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.

Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

Згідно протоколу засідання комісії від 27 грудня 2017 року на засіданні були присутні 5 членів комісії: заступник начальника по газу ОСОБА_10, начальник служби режимів газопостачання, обліку та розрахунків за газ ОСОБА_9, інженер абонвідділу ОСОБА_11, майстер СОГ ОСОБА_8, юрисконсульт ОСОБА_12

В протоколі зазначено про відсутність представника НКРЕКП згідно листа Управління НКРЕКП у Дніпропетровській області від 30.10.2017 року № 36-19/262 та про відсутність представника метрологічної організації згідно листа Державного підприємства "Донецького науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації" № 677 від 10.11.20017 року (а.с. 58 - 59), що підтверджує, що оператор ГРМ запрошував для участі на постійній основі у складі комісії уповноважених представників метрологічної організації та територіального органу Регулятора, на що отримав відповідні листи.

Склад комісії, яка 27 грудня 2017 року розглядала спірний акт про порушення № 241, відповідає вимогам, які зазначені у п. 9 глави 5 розділу ХІ Кодексу, а саме, до складу комісії з розгляду актів про порушення входило пять представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Відповідно до п. 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Як зазначено у протоколі засідання комісії № 20 від 27.12.2017 року та вбачається з акту-розрахунку нарахування позивачу за актом, а саме, спожитий об'єм природного газу визначено за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (з дня попередньої перевірки 27 червня 2017 року відключеного стану) до дня виявлення порушення, за період з 28 червня 2017 року по 21 грудня 2017 року, тобто не більше ніж за 6 місяців.

Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захист суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Разом з тим, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині другій ст. 16 ЦК України, до яких належить: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 частини другої статті 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що діючим законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання незаконними дій юридичної особи приватного права.

Відповідно до частини 2 ст. 16 ЦК України такий спосіб захисту порушених прав як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності передбачений лише при зверненні з позовом до органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідач до цих органів не належить.

Суд правильно зазначив, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем відповідач склав акт про порушення в межах своєї компетенції та на підставі цього акту в межах своєї компетенції здійснив розрахунок об'єму необлікованого природного газу.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно:

визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства;

обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;

розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів;

затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку;

може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов'язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства;

визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов'язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством).

Отже, відповідальність за забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, різновидом яких є особовий рахунок, несе посадова особа, яка здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Суд не наділений повноваженнями щодо зобовязання цієї уповноваженої особи внести зміни до даних бухгалтерського обліку, в тому числі шляхом зобовязання відповідача скасувати нараховану заборгованість у розмірі 17 410,96 грн.

В апеляційній скарзі позивач посилається, що відповідач є постачальником комунальних послуг і відповідно правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", тобто вона захищає свої права споживача і відповідно вимагає припинення дії, яка порушує її право (п. 3 частини 2 ст. 16 ЦК).

Покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб'єктивного права. Зокрема, застосовується у справах за позовами про усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном (ст. 391 ЦК), неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності (ст. ст. 424, 432 ЦК) тощо.

Отже, посилання позивача в апеляційній скарзі на такий спосіб захисту у цій справі як покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, не грунтується на законі. Ні у позові, ні в апеляційній скарзі позивача не зазначено про будь-яке триваюче правопорушення, вчинене щодо неї відповідачем.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснила, що факт повторного 21 грудня 2017 року відключення квартири від газопостачання вона не оскаржує, оскільки в квартирі не мешкає і споживання газу не потребує, газопостачання в квартирі було відключено багато років тому.

Апеляційним судом встановлено, що відповідач платіжний рахунок на оплату заборгованості у сумі 17 410,96 грн. позивачу відповідно до п. 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу не надавав та не надсилав, до суду з позовом про стягнення з позивача ОСОБА_1 заборгованості не звертався. У цій справі позивач безпосередньо об'єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу не оскаржує, будь-які доводи щодо неправильного визначення обєму природного газу, застосування граничних норм, кількості газових приладів, розміру опалювальної площі, позивачем в позові не зазначено.

Відповідно до частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, який є додатком до протоколу засідання комісії від 27 грудня 2017 року, є різновидом претензії, яка не встановлює для споживача будь-яких обовязків, крім рекомендації сплатити нараховану заборгованість, та не порушує будь-які права позивача, як споживача комунальних послуг. У разі необхідності сторони можуть вжити заходів для досудового врегулювання спору. Після отримання рахунку на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу позивач не позбавлена можливості оскаржити об'єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу у судовому порядку. Акт-розрахунок, який отримала на комісії позивач, та рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу у розумінні п.п. 12, 13 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є документами, які мають різний правовий характер. Лише рахунок на сплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу створює для позивача обовязок його оплатити.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що "пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи" (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" ("Pronina v. Ukraine") від 18 липня 2006 року, заява N 63566/00, § 23).

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, дав правильну правову оцінку наданим сторонами доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача щодо нарахування позивачу заборгованості за послуги з газопостачання та зобовязання відповідача скасувати нараховану заборгованість у розмірі 17 410,96 грн.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.Д. Канурна

ОСОБА_13

Повне судове рішення складено 15 березня 2019 року.

Головуючий суддя : Л.І. Соломаха