У х в а л а

22 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 556/261/19

провадження № 61-18387 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про вселення, усунення перешкод у здійсненні права на користування житлом та стягнення суми моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надіслали засобами поштового зв`язку до Верховного суду касаційну скаргу на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять суд касаційної інстанції скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, у касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

У вищевказаному клопотанні ОСОБА_2 , як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на те, що вона у період з 01 липня 2018 року до 01 липня 2019 року не отримувала доходів, а тому не має матеріальної змоги здійснити оплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження незадовільного матеріального стану та відсутності доходів, ОСОБА_2 до матеріалів касаційного провадження додано, зокрема, відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 09 жовтня 2019 року, згідно яких ОСОБА_2 не отримувала доходів у третьому та четвертому кварталах 2018 року, а також у першому кварталі 2019 року.

Однак, даний документ не містить інформації про розміри доходів або про відсутність доходів ОСОБА_2 за весь попередній календарний рік, що відповідно унеможливлює вставлення судом обґрунтованості заявленого нею клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання касаційної скарги з тих підстав, що сума судового збору, яка підлягає оплаті, перевищує 5 відсотків від доходів ОСОБА_2 за 2018 рік.

Отже, слід відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від оплати судового збору за подання даної касаційної скарги.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до змісту касаційної скарги, відповідачі оскаржують рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог позивача немайнового характеру (вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні житловим будинком). А тому відповідно, при поданні касаційної скарги заявники мають надати докази оплати судового збору, у відповідному розмірі щодо даних позовних вимог немайнового характеру, в сумі 3 073,60 грн.

До матеріалів касаційної скарги додано оригінал квитанції від 10 жовтня 2019 року, про оплату судового збору заявником ОСОБА_1 в розмірі 1 536,80 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

У порушення вимог частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено засоби зв`язку та адресу електронної пошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і не вказано про їх відсутність.

Крім того, відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас у касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подано скаргу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ураховуючи наведене, заявникам необхідно надати до суду належним чином оформлену касаційну скаргу із зазначенням у ній, крім іншого, засоби зв`язку і адреси електронної пошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , або вказати про їх відсутність, а також вказати правильне найменування суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їм можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 травня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 листопада 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко