Ухвала

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2/1617/12

провадження № 61-22892св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року у складі судді Вовка Є. І. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року у складі колегії суддів Головачова Я. В., Вербової І. М., Поливач Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними та визнання права власності.

Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору дарування від 5 листопада 2003 року ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 стало відомо, що всупереч її волевиявленню, використовуючи недійсну довіреність від 17 грудня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виковим О. О., яку вона не підписувала, відповідачі уклали договір купівлі-продажу вказаного будинку, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т. В. Згідно з вказаним договором купівлі-продажу, ОСОБА_3 , який діяв від імені продавця на підставі вказаної недійсної довіреності, продав ОСОБА_2 вказаний будинок. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила визнати недійсною довіреність від 17 грудня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим О. О.; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , який діяв від імені продавця, та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т. В., зареєстрований в реєстрі за № 2537; визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року позов задоволено. Визнано довіреність від 17 грудня 2007 року за реєстровим номером № 2936 посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биковим О.О. недійсною. Визнано договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , який діяв від імені продавця, та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 2537 недійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилено. Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року залишено без змін.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у липні 2017 року засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року, в якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли доповнення до касаційної скарги представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року.

Станом на дату постановлення цієї ухвали від інших учасників справи не надходило заперечень на вищезазначену касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюпредставника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року, витребувано матеріали справи з Дарницького районного суду м. Києва та надано строк для подачі заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену цивільну справу передано Верховному Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві, про визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними та визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 грудня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 23 травня 2017 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 30 жовтня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик