Справа № 285/624/19
провадження у справі № 2-о/0285/67/19
РІШЕННЯ
Іменем України

26 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді……………………Літвин О.О.
секретаря………………….……….….Дуянової Г.Г.
з участю:
заявниці……………………………….. ОСОБА_1
представника заінтересованої особи.. ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
в порядку окремого провадження
за заявою ОСОБА_1
заінтересована особа: Департамент праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (далі Департамент праці)
про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:
У лютому 2019 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт її участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 15.05.1986 по 26.05.1986, зокрема у населених пунктах зони відчуження по одному дню у: с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області.
В обґрунтування заяви зазначила, що у 1986 році працювала швачкою у Новоград-Волинському міському комбінаті побутового обслуговування населення (далі Комбінат). У вказаний період часу вона разом з іншими працівниками Комбінату виконувала роботи на санітарно-миючому пункті у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак, вказаний пункт був пересувний і вони виконували роботи і в зонах відчуження: с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка. При зверненні до Департаменту праці із заявою про отримання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що в офіційних документах вона відряджалася до с. Максимовичі, який не відноситься до зони відчуження, внаслідок чого змушена звернутись до суду з вказаною заявою.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву. Пояснила, що їх відряджали згідно документів до с. Максимовичі Поліського району Київської області. Однак при приїзді на місце керівництвом давались вказівки їхати у с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка Поліського району Київської області та там проводити роботи з дезактивації та санітарної обробки населення. Надавали допомогу людям, які постраждали в наслідок аварії та людям, які виїжджали із зони відчуження. Проводили обмивання ліквідаторів, які поверталися безпосередньо із ЧАЕС.
Представник заінтересованої особи просив закрити справу, оскільки чинним законодавством України встановлено порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи («Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 року), та вказаним Порядком не передбачено набуття статусу ліквідатора на ЧАЕС на підставі судового рішення.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, свідків, вивчивши матеріали справи та з`ясувавши усі обставини справи, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що згідно наказу Комбінату № 78 від 13.05.1986 ОСОБА_3 із групою працівників була відряджена на 10 днів, з 15.05.1986 до 26.05.1986, для практичної роботи на санітарно-миючий пункт у с. Максимовичі, Поліського району, Київської області. Вказана обставина також підтверджується записом в трудовій книжці заявниці від 04.12.1986 про отримання грошової премії за участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС та довідкою Комбінату від 22.10.1991.
14.06.1986 ОСОБА_3 після одруження змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
25.10.2018 на звернення ОСОБА_1 до Департаменту праці щодо встановлення статусу ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повідомлено, що вона немає права на встановлення такого статусу, оскільки вона працювала лише 12 календарних днів, замість встановлених законом 14, на санітарно-миючому пункті в с. Максимовичі, яке не відноситься до населеного пункту зони відчуження.

Із показів свідка ОСОБА_5 встановлено, що він, будучи водієм автобусу, після аварії на ЧАЕС возив людей, в число яких входила ОСОБА_1 , по населених пунктах с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка Поліського району Київської області. Вони проводили роботи з дезактивації та санітарної обробки населення та безпосередньо ліквідаторів, які поверталися із ЧАЕС. Крім цього, допомагали населенню виїжджати із зони відчуження. Зазначив, що він отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак, заявник ОСОБА_1 таке посвідчення не отримала, хоча й перебувала у зоні відчуження.
Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дали свої пояснення у судовому засіданні, із яких випливає, що вони із ОСОБА_1 були у групі, яка відряджалась на практичні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 15.05.1986 по 26.05.1986. За усним наказом керівництва, яке керувало ліквідацією наслідків аварії, їх відправляли по населених пунктах с. Бобер, с. Варовичі та с. Володимирівка Поліського району Київської області. Вони проводили роботи з дезактивації та санітарної обробки населення та безпосередньо ліквідаторів, які поверталися із ЧАЕС, надавали допомогу людям, які залишали зону відчуження.

Відповідно до ст.ст.10, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон) учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважаються громадяни, які, крім інших, були тимчасово направлені або відряджені у 1986-1987 роках для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Підставою визначення вказаного статусу є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи «Зона відчуження», належать с. Бобер, с. Варовичі, та с. Володимирівка, Поліського району, Київської області.
Учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986, незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років (ст. 55 Закону).
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Оскільки встановлення юридичного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки право на пільги, передбачені особам, що приймали участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 3, 259, 315-319 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Новоград-Волинський Житомирської області, виконувала роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 15 травня 1986 року по 26 травня 1986 року, зокрема: 1 день у с. Бобер Поліського району Київської області, 1 день у с. Варовичі Поліського району Київської області та 1 день у с. Володимирівка Поліського району Київської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено та підписано 27 березня 2019 року.

Головуючий суддя О.О.Літвин