БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1706/18
Провадження № 4-с/497/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд скарги на бездіяльність державного виконавця

в порядку виконання судового рішення

01.03.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

за участю ОСОБА_1 представника ТОВ "СПЕКТР-АГРО",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград, в режимі відеоконференції з залою Господарського суду в м.Київ матеріали справи за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» на бездіяльність державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» звернувся до суду з вищевказаною скаргою на бездіяльність державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, судове засідання було призначене на 18.10.2018р., яке було відкладене з поважної причини на 02.11.2018р., 03.12.2018р., 29.12.2018р. та призначене в режимі відеоконференції, про що були повідомлені сторони.

29.12.2018 року, під час судового засідання, від представника заявника після надання суду пояснень, надійшло клопотання про обов'язкову присутність у судовому засіданні державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 або його керівника разом з матеріалами виконавчого провадження для надання пояснень, яке суд задовольнив.

У наступну дату судового засідання сторони не зявилися з поважної причини зайнятістю по роботі, письмовими заявами просили розглянути справу за їхньою відсутністю, Болградський РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області надав суду матеріали виконавчого провадження №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17 від 16.08.2017року, що був виданий Болградським районним судом Одеської області.

Боржник ОСОБА_3, будучи сповіщеним судом про час, дату і місце судового засідання судовою повісткою, отримавши її, до суду не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, будь-яких письмових заяв чи клопотань суду не надавав.

З наданих суду матеріалів та пояснень судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 14.07.2017р. (справа №497/690/17, провадження № 3/497/509/17, головуючий суддя Кравцова А.В.), з відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), як поручителя боржника Селянського (фермерського) Господарства "ПАРУТКІН" (), - на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (), як кредитора, було стягнуто заборгованість за договором поставки №033/16-О від 19.02.2016 року:

- основну заборгованість - в розмірі 148119 (сто сорок вісім тисяч сто дев'ятнадцять) гривень 51 коп.,

- відсотки за користування товарним кредитом - в сумі 955 (девятсот п'ятдесят п'ять) гривень 10коп.,

- в якості суми нарахованої пені - 28812 двадцять вісім тисяч вісімсот дванадцять) гривень 69коп.,

- в якості суми нарахованих 28% річних - 28276 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят шість) гривень 96 коп.,

- в якості суми 20% штрафу - 44029 (сорок чотири тисячі двадцять дев'ять) гривень 44коп.,

- в якості нарахованого індексу інфляції - 18440 (вісімнадцять тисяч чотириста сорок) гривень 98коп.,

- та судові витрати - в розмірі сплаченого позивачем судового збору - 4030 (чотири тисячі тридцять) гривень.

Вказане судове рішення оскаржене не було та набрало законної сили.

Болградським районним судом Одеської області 16.08.2017 року було видано виконавчий лист №497/690/17.

Постановою державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 від 11.09.2017 року було відкрито виконавче провадження №54666424 за вказаним виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ "СПЕКТР-АГРО" заборгованості у сумі 272664,68грн.

На твердження представника заявника у скарзі, вищезазначене рішення суду за вищевказаним виконавчим листом досі не виконане з вини виконавця з причини нехтування ним вимог (пропозицій) щодо виконання належних виконавчих дій та вживання відповідних заходів за клопотаннями стягувача.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Суди розглядають справи за такими скаргами в передбаченому розділом VII ЦПК України порядку незалежно від наявності у сторін спору про право, який підлягає розгляду в позовному провадженні. Такий спір не може бути підставою для залишення скарг без розгляду або яким-небудь чином впливати на останній.

Спірним при цьому є положення щодо покладення на відділ державної виконавчої служби обовязку доказування у справі за скаргою на його дії. У даному разі слід зауважити на тому, що, маючи ознаки віднесення цієї категорії справи до справ, які підвідомчі адміністративним судам, де дійсно обовязок доказування лежить на відповідачеві, якщо він заперечує позовні вимоги позивача, не варто забувати про те, що правила оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців розміщені у ЦПК України, що означає застосування норм саме цього Кодексу й при розгляді судом саме цієї категорії цивільних справ. Це означає, що заявник при зверненні із скаргою на дії державного виконавця до суду, має довести факт порушення закону державним виконавцем, для чого він наділяється ЦПК України відповідним обсягом прав та обовязків.

За результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу. Це зумовлюється встановленням спрощеного процесуального порядку розгляду справи за скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або' іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст.35 зазначеного Закону), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження відповідно до закону або скоротити його (ч.З ст.Зб Закону України «Про виконавче провадження»).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено ухвалу про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З метою усунення недоліків у розгляді таких скарг, а також роз'яснення питань, що виникли у суддів, забезпечення правильного й однакового застосування відповідного законодавства, керуючись статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою від 07.02.2014 № 6 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 03.06.2016 надав судам наступні роз'яснення:

1. Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

2. При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року №202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

3. При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

У зв'язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 377-1 ЦПК, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону про виконавче провадження тощо.

4. Відповідно до вимог ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

5. Враховуючи вимоги ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

6. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина п'ята статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі статті ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з тих же підстав.

7. Відповідно до статей 28, 41, 89 Закону про виконавче провадження при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

Враховуючи, що відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", та вимог ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, та керуючись вимогами ЦПК України, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, ухвалених у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Абзац другий пункту 7 в редакції Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016\

12. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (згідно вимог ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

У зв'язку із цим, в разі подання такої скарги з порушенням правил підсудності суддя повертає скаргу заявникові на підставі вимог ЦПК України.

13. Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ЦПК щодо повернення заяви.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме, - про відкриття провадження у справі, щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків, про судові виклики та повідомлення, про судовий розгляд, щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, тощо.

З урахуванням передбаченого законом строку розгляду такої скарги проведення попереднього судового засідання не є обов'язковим.

14. Ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

15. При розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вживати заходи забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом з тим, до завершення розгляду скарги за наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

16. Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди мають враховувати, що якщо в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

17. Згідно з положеннями ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтями ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

З урахуванням положень ЦПК, в разі повторної неявки до суду заявника чи його представника, які належним чином повідомлені про дату судового засідання, без поважних причин скарга залишається без розгляду відповідно до положеньЦПК, що не перешкоджає заявникові повторно звернутися до суду на загальних підставах.

18. За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ЦПК.

Виходячи з положень ЦПК, в разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

При задоволенні скарги суд не вправі допустити негайне виконання рішення.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

23. При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Разом з тим забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання (частина друга статті 52 Закону України "Про виконавче провадження").

Пункт 23 доповнено абзацом другим згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016\

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Таким чином, одним з засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при здійсненні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який серед іншого передбачає обов'язок суду розглядати скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби та позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Процесуальне законодавство встановлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (статті 447, 448 ЦПК України з дотриманням строків, визначених ст.449 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів даної справи, до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця в процесі виконання рішення суду звернувся представник ТОВ "СПЕКТР-АГРО". З тексту скарги, який підтримав у судовому засіданні представник заявника ТОВ "СПЕКТР-АГРО" вбачається, що він, представник, звернувся до державного виконавця з певними клопотаннями про вчинення певних виконавчих дій для встановлення майна і доходів боржника і вжиття заходів щодо виконання рішення суду за рахунок цього майна, перелічуючи у 45-ти пунктах скарги дії, які, на думку представника заявника, державний виконавець не вчинив, серед яких не наклав арешт на кошти банківських рахунків, не направив запити до відповідних органів для зясування питання щодо наявності в боржника майна, запиту до фіскальної служби що наявності в боржника доходів, з яких він сплачує податки, запити про здійснення боржником господарчої діяльності, тощо.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження №АСВП: №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, вбачається, що:

- на імя Болградського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла недатована заява про відкриття виконавчого провадження від представника товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТР-АГРО» ОСОБА_1, якою він просив про виконання вищевказаного рішення Болградського районного суду за вказаним виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_3 боржника 272664грн.68коп. Цією заявою представник стягувача також просив державного виконавця також про вчинення певних виконавчих дій, виклавши їх у 20-ти пунктах, серед яких вжити певні заходи щодо виявлення майна та банківських рахунків боржника та накладення на них арешту, в разі ухилення боржника від виконання судового рішення вжити заходи щодо обмеження його у виїзді з України, пунктом 17- в разі виявлення в поведінці боржника чи повязаних з ними осіб злочинних дій звернутися до правоохоронних органів з відповідним повідомленням, пунктом 18 вчинити «інші» виконавчі дії, передбачені чинним законодавством, пунктом 19 просив стягнені кошти перерахувати на рахунок заявника та п.20 просив про результати вчинення виконавчих дій повідомити Стягувача за його поштовою адресою;

- матеріали виконавчого провадження містять квитанцію про сплату авансового внеску за виконання вищевказаного виконавчого листа від 16.08.2017р. в розмірі 5454грн. від 28.08.2017р. та розпорядження про зарахування цих коштів на рахунок ГТУЮ в Одеській області;

- на імя ОСОБА_3 виконавцем надіслано копію постанову про відкриття виконавчого провадження (лист від 11.09.2017), що підтверджується поштовою квитанцією від 13.09.2017;

- постановою від 11.09.2017р. виконавець наклав арешт на усе майно Боржника у даному виконавчому провадженні;

- виконавець направив запит до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів (лист від 13.09.2017);

- виконавець направив запит до Болградського РС ГУДМС України в Одеській області (лист від 13.09.2017, №6059);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з ПФУ про отримання Боржником пенсії в розмірі 1319.15 (Відповідь ПФУ від 12.09.2017, №);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з СФСУ про відсутність інформації щодо отримання Боржником доходів (Відповідь від 12.09.2017, №);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з Болградського районного центру зайнятості про відсутність інформації щодо перебування Боржника на обліку (Відповідь від 20.09.2017);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з Городненської сільської ради Болградського району про наявність в реєстрації у цьому населеному пункті Боржника, та про те, що Боржник є фермером, має земельну ділянку площею 0,16га (Відповідь від 23.10.2017, №);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з ДМСУ про наявність в Боржника паспорту для виїзду за кордон (Відповідь від 26.10.2017);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з СФСУ про відсутність інформації щодо отримання Боржником доходів (Відповідь від 12.09.2017, №);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з Державного реєстру речових прав про відсутність інформації щодо наявності в Боржника зареєстрованих прав на нерухоме майно (Відповідь від 27.10.2017);

- виконавець отримав відповідь на свій запит з СФСУ про відсутність інформації щодо отримання Боржником доходів (Відповідь від 12.09.2017, №);

- 27.10.2017р. виконавцем ухвалено Постанову про звернення стягнення на заробітку доходи (пенсію) Боржника в розмірі 20% доходів;

- виконавець отримав відповідь УПФ про отримання постанови щодо стягнення з боржника заборгованості у вказаному розмірі щомісячно (Відповідь від 14.11.2017).

Матеріали виконавчої справи містять також три (не датовані) клопотання представника Стягувача про вчинення певних виконавчих дій, але суд позбавлений можливості визначити час, за який виконавець мав вжити за клопотаннями заходи та надати представнику Стягувача відповідь, оскільки клопотання не датовані самим представником і не містять дати надходження до виконавчої служби.

Також в матеріалах виконавчого провадження, наданих суду, містяться розпорядження від 20.12.2017р., від 26.01, 28.02, 19.03, 20.04, 24.05, 22.06, 22.07, 31.08, 26.09, 26.10, 20.11, 17.12.2018 року про перерахування на адресу Стягувача певних сум (від 142,67грн. до 304,49грн.) коштів, що надійшли на депозит виконавчої служби від Боржника.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження є відповідь державного виконавця на імя Начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області про хід виконавчих дій (від 29.10.2018); Акт державного виконавця від 23.11.2018р. про відвідування Боржника за місцем проживання, який був на ой час вдома відсутній, та такий же акт від 05.12.2018р., відомості з Державного реєстру речових прав від 28.01.2019р. щодо відсутності в Боржника мана, відповідь з ПФУ про отримання Боржником пенсії в розмірі 1674,72грн., відповідь з ДФС від 28.01.2019р. про відсутність в Боржника на обліку, відповідь з держреєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності заборон накладених держвиконавцем на майно Боржника і відсутність в Боржника нерухомого майна та іпотек, а також запити до Городненської сільської ради і ДМС про перебуванні на реєстрації Боржника.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що державним виконавцем Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 та в подальшому начальником Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області, як Державним виконавцем, - ОСОБА_4, у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області, були вжиті певні заходи щодо виконання зазначеного рішення суду, виконавче провадження не закрито, рішення суду Державним виконавцем продовжує виконуватися, вживаються певні заходи для цього, матеріали виконавчого провадження не містять відмов Стягувачу чи його представнику у вчиненні певних виконавчих дій і на підтвердження таких відмов заявником також не надано належних доказів, представником заявника не конкретизовано, в чому полягає порушення прав або свобод Стягувача і яких саме, тому суд позбавлений обґрунтованих підстав для висновку про неправомірну бездіяльність Державного виконавця під час виконання вищезазначеного судового рішення, а тому дійшов висновку про необґрунтованість скарги, яка задоволенню станом на теперішній час не підлягає. Відмова у задоволенні скарги на дії виконавця не позбавляє Стягувача права звернутися до суду з такою ж скаргою за наявності інших чи нових підстав.

Керуючись ст.ст. 2-14, 76-81, 83, 85ч.5, 89, 258-259,263-265,268,273,352,354-356 ЦПК України, ст.ст.328,391,1216,1218,1223,1261,1268,1270,1297ч.1182ч.2 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» на бездіяльність державного виконавця Болградського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №54666424 щодо примусового виконання виконавчого листа №497/690/17, виданого 16.08.2017 року Болградським районним судом Одеської області відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки) повністю або частково, шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.03.2019 року.

Суддя А.В. Кравцова