КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 761/22615/18

провадження № 22-ц/824/8556/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року /суддя Панченко О.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Ритуальна служба спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання та зобов`язання не чинити перешкод у встановленні на цвинтарі надмогильної споруди та огорожі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з вимогами про визнання її користувачем місця родинного поховання на цвинтарі «Лісове кладовище» та зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкод у встановленні намогильної споруди та огорожі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року позовні вимоги задоволено, визнано ОСОБА_1 користувачем місця родинного поховання на цвинтарі «Лісове кладовище» ( вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70 , ряд 4, місце 17). Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні ОСОБА_1 на цвинтарі «Лісове кладовище » (вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70, ряд 4, місце 17) надмогильної споруди та огорожі, вирішено питання щодо судового збору. /а.с. 104-113/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що вона не чинить жодних перешкод у користуванні ділянкою 70 ряд 4 місце 17 (місця родинного поховання). Вказує, що ОСОБА_1 ні у вересні 2014 р., ні в будь який інший час не зверталась до неї за згодою щодо надання їй дозволу на встановлення пам`ятника на могилі покійних родичів, що вказує на неправдивість інформації. Звертає увагу, що ОСОБА_1 навіть не намагалась звернутись до неї за згодою щодо надання їй дозволу на встановлення пам`ятника на могилі покійних родичів, чим порушила вимоги ст. 16 ЦПК України та п. 6 ч. 3 ст.175 ЦПК України. Вважає, що є незрозумілим, якими конкретно діями порушені права позивача. Звертає увагу, що 29.01.1993 р. відділом РАГС Ленінського району м. Києва було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 гр. ОСОБА_5 , актовий запис №227. 29.01.1993 р. завідуючий кладовищем видав гр. ОСОБА_6 « ОСОБА_7 » на померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 , похоронену на Лісовому кладовищі, на ділянку № 70 , ряд №4 місце №17. 25.09.2010 р. було укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та відділом РАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . 25.06.2012 р. Відділ реєстрації смерті у м. Києві видав свідоцтво про смерть ОСОБА_6 , актовий запис №11417. 25.06.2012 р. Ритуальна служба Спеціалізованого КП «Спецкомбінат ПКПОН» м. Київ Лісове кладовище видало ОСОБА_3 довідку реєстраційний номер ЛСК 06№1019.12 про поховання померлого громадянина ОСОБА_6 на кладовищі м. Києва. Зазначили, що це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання). Таким чином, свідоцтво про поховання видається особі, яка є користувачем відповідного місця поховання, тобто здійснила перше поховання на відведеному місці поховання. Вважає, що позивач обрала невірний спосіб захисту, оскільки вона не може бути повністю користувачем всієї ділянки 70 ряд 4 місце 17 (місця родинного поховання).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу. вказуючи на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Зазначав, що позивач. як дочка померлої, враховуючи згоду попереднього користувача місця родинного поховання - рідного брата матері, її дядька, мала право на поховання матері та встановлення намогильної споруди та огорожі, оскільки таке право не було реалізоване сьогоднішнім користувачем - відповідачем по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 користувачем та зобов`язання не чинити перешкоди з ухваленням рішення про визнання її співкористувачем та відмовою у задоволенні інших вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що Згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 18 червня 1968 Морозівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, батьками ОСОБА_8 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2 є батько: ОСОБА_9 , мати: ОСОБА_10 (а.с.14).

У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 , гр. ОСОБА_11 та гр. ОСОБА_8 (позивач), уклали шлюб 25 квітня1991 року, місце реєстрації: м. Київ, Палац реєстрації шлюбів та новонароджених. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові: « ОСОБА_12 », дружині « ОСОБА_12 »(а.с.15).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_6 , шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 10 грудня 1982 року зроблено запис за №84. Після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому « ОСОБА_13 », їй « ОСОБА_13 » (а.с.17).

Згідно Довідки вих. №96 від 15 лютого 2013 року, виданої Морозівською сільською радою Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_1 , вбачається, що згідно з записом в погосподарській книзі Морозівської сільської ради №3 особовий рахунок № НОМЕР_14 за 1950-1952 роки ОСОБА_14 , 1926 року народження та ОСОБА_6 , 1937 року народження являються рідними братом та сестрою (а.с.16).

У відповідності до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 79 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №5793 (а.с.18).

Згідно Довідки СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» Ритуальної служби Київської міської державної адміністрації від 09 липня 2014 року «Про поховання померлого громадянина на кладовищі» - позивач, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на кладовищі лісовому, ділянці № 70 , ряд №4, місце № 17 на підставі свідоцтва про смерть: серії НОМЕР_8 , здійснила поховання померлого: ОСОБА_10 , про що зроблено запис в книзі реєстрації поховань від 28 березня 2006 року (а.с.22).

У відповідності до Довідки СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» Ритуальної служби Київської міської державної адміністрації від 05 вересня 2014 №606, виданої ОСОБА_8 , яка мешкає в АДРЕСА_4 , в тому що її друге поховання: мати ОСОБА_10 , на підставі свідоцтва про смерть: серії НОМЕР_8 , дата видачі 27.03.2006 року, похована на Лісовому кладовищі, ділянка 70, ряд 4, місце 17, поховання здійснила ОСОБА_8 , про що є відповідний запис в Книзі реєстрації поховань та перепоховань кладовища (а.с.23).

Згідно Акту №606 обстеження місця поховання від 05 вересня 2014 року, за вимогами замовника ОСОБА_1 , виконано обстеження місця поховання її друге поховання мати ОСОБА_10 , свідоцтво про смерть серія НОМЕР_8 , дата видачі 27.03.2006 року, місце поховання родинне, знаходиться на ділянці 70 , ряд 4, місце 17 кладовища лісового. Залізобетонне огородження (цоколь) 3,10х220. Квітник: « нет ». Намогильна споруда (пам`ятник) свідоцтво про смерть першого відсутнє ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хрест ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8, хрест ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.24).

Крім того, судом встановлено, що 29 січня 1993 року Відділом ЗАГС Ленінського району м. Києва видано свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №227 (а.с.84).

30 січня 1993 року, зав. кладовища,- видано гр-ну. ОСОБА_16 посвідчення на померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та поховану на Лісовому кладовищі на ділянці 70, ряд 4, місце 17 (а.с.85).

У відповідності до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , зареєстрували шлюб 25 вересня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1094. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_19 », дружини « ОСОБА_19 ». Місце реєстрації: Відділ реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.86).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 25 червня 2012 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 75 років, про що 25 червня 2012 року складено відповідний актовий запис №11417 (а.с.88).

Згідно Довідки від 26.06.2012 року СКП «Спеціалізований комбінат ПКПО» Ритуальної служби Київської міської державної адміністрації від 09 липня 2014 року «Про поховання померлого громадянина на кладовищі» - видане ОСОБА_3 , яка 26.06.2012 року на кладовищі Лісовому ділянці № 70 , ряд №4, місце №17 на підставі свідоцтва про смерть: серії НОМЕР_11 здійснила поховання померлого ОСОБА_17 , про що зроблено запис в Книзі реєстрації поховань від 26.07.2012 року (а.с.87).

Згідно Листа від 29 вересня 2014 року №1241 Ритуальна служба спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянули заяву ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про поховання матері, яка похована на Лісовому кладовищі (ділянка № 70 , ряд №4, місце №17). За результатами розгляду повідомило наступне. Законом України «Про поховання і похоронну справу», який набрав чинності з 01.01.2004 року, введено поняття користувач місця поховання (місця родинного поховання). Такою особою визнається та людина, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про його поховання, передбачене статтею 25 вищевказаного Закону. Тільки користувач має право приймати рішення стосовно здійснення під поховання до родинної могили або в межах родинної ділянки, встановлення намогильних споруд, облаштування місця поховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використання місця поховання, якщо це не суперечить чинному законодавству.

Користувачем вищезазначеного місця поховання являється інша людина, яка здійснила перше поховання на даному місці в 1993 році. Оскільки законодавством не передбачено видачу свідоцтва про поховання на особу, що була прихоронена в межах поховання (родинного поховання), для запобігання непорозумінь, пов`язаних з використанням відповідно до цільового призначення місця поховання матері, запропоновано вирішити всі спірні питання шляхом переговорів в колі рідних,а в разі неможливості дійти згоди - у судовому порядку (а.с.25).

Згідно Листа від 26.12.2014 року №1658 Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлено, що відповідно до відомостей, що містяться в Книзі реєстрації записів поховань Лісового кладовища на 70-й ділянці ряд 4 місце 17 похована ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поховання ОСОБА_5 відповідно до запису в Книзі реєстрації поховань та перепоховань померлих громадян, здійснив(ла) ОСОБА_19 (АДРЕСА_15). Відомості про те, хто є користувачем родинного поховання на 70-й ділянці ряд 4 місце 17, в Ритуальній службі СКП «Спецкомбінат ПКПО» відсутні (а.с.26).

Листом від 13.02.2015 року № 158 відповідачем було відмолено у видачі свідоцтва про поховання, оскільки згідно відомостей Книги реєстрації поховань Лісового кладовища перше поховання на місці 17 ряд 4 ділянка 70 здійснив ОСОБА_19 в 1993 році. Таким чином користувачем місця поховання (особою яка здійснила перше поховання) є ОСОБА_19 (а.с.28).

Згідно Листа від 02 березня 2015 року №058/8/1-2665, на виконання доручення заступника голови Київської міської державної адміністрації Пантелеєва П.О. від 14.02.2015 №4376 у Департаменті житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглянуто скаргу АО «Кросондович лойерс» до голови Київської міської державної адміністрації Кличка В.В. стосовно розгляду заяви громадянки ОСОБА_1 щодо отримання на її ім`я свідоцтва про поховання на місце родинного поховання розташованого на ділянці 70, ряд 4, місце 17 Лісового кладовища. За результатами розгляду повідомлено наступне, зокрема, в ході розгляду, 27.02.2015 року від громадянки ОСОБА_3 поступила заява про її законне право користувача родинного місця поховання, розташованого на ділянці 70 , ряд 4, місце 17 Лісового Кладовища. Пред`явлено оригінал свідоцтва про смерть першого похованого ОСОБА_15 та свідоцтво про поховання видане 26.02.2012 року користувачу зазначеного родинного місця поховання. Громадянка ОСОБА_3 у своїй заяві висловила категоричну заборону щодо здійснення будь-яких робіт та інших дій на вказаному місці поховання без її згоди (а.с.29).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» про те, що користувач місця поховання (місця родинного поховання) - це особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво про поховання; ст. 25 ЗУ «Про поховання та похоронну справу», про те, що за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації. За бажанням одного з родичів, визначених у частині п`ятій статті 6 цього Закону, для поховання двох чи більше померлих безоплатно виділяється місце для родинного поховання. Після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Це свідоцтво дає право його пред`явнику на встановлення намогильних споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення підпоховання, здійснювати інші дії, пов`язані з використанням місця поховання, якщо це не суперечить законодавству. На могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) у книзі обліку намогильних споруд, форму якої затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Забороняється здійснювати поховання інших померлих (підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача місця поховання (користувача місця родинного поховання).

Встановивши, що користувачем місця поховання (місця родинного поховання) є відповідач ОСОБА_3 , водночас ОСОБА_1 також є повноправним користувачем місця родинного поховання, оскільки там похована її мати ОСОБА_10 та рідний дядько ОСОБА_17 , а тому вона має намір облаштувати місце родинного поховання, встановити намогильні споруди (пам`ятники), встановлення яких не можливе без дозволу користувача місця родинного поховання, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання ОСОБА_1 користувачем місця родинного поховання та зобов`язання не чинити перешкоди, вказуючи, що відповідачем не надано та не спростовано доводи сторони позивача про відсутність згоди на встановлення намогильної споруди.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за загальним принципом підтвердження позовних вимог доказами, саме на позивача покладається обов`язок доведення позовних вимог - вчинення перешкод щодо користування місцем родинного поховання.

Так, у матеріалах справи наявний лист від 02 березня 2015 року №058/8/1-2665 Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що громадянка ОСОБА_3 у своїй заяві висловила категоричну заборону щодо здійснення будь-яких робіт та інших дій на вказаному місці поховання без її згоди (а.с.29).

Водночас, жодних доказів звернення за згодою ОСОБА_3 , позивачем ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до пояснень, наданий в суді апеляційної інстанції, за згодою вона не зверталась.

Таким чином, підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що докази здійснення перешкод у користуванні місцем сімейного поховання відсутні, а спір в цій частині взагалі відсутній, на що суд першої інстанції уваги не звернув, неповно з`ясувавши обставин, що мають значення для справи.

В частині щодо визнання ОСОБА_1 користувачем місця родинного поховання на цвинтарі « Лісове кладовище» ( вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70 , ряд 4, місце 17), суд першої інстанції також не звернув уваги на те, що і ОСОБА_3 також є повноправним користувачем місця родинного поховання, що не спростовано в ході розгляду справи, у зв`язку з чим ОСОБА_1 є співкористувачем, задля уникнення порушень прав діючого користувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Так, позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, з яких одна задоволена частково, а тому стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає 352, 40 грн. Апеляційну скаргу задоволено частково, в пропорційному співвідношенні 3/4 частини рішення суду першої інстанції скасовано, а тому, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає стягненню 1585, 80 грн судового збору.

В частині щодо зазначенні у відзиві на апеляційну скаргу складу судових витрат за надання правової допомоги у сумі 5000 грн, колегія суддів відмовляє у їх розподілі у зв`язку з недоведеністю та відсутністю будь-яких розрахункових документів на підтвердження їх понесення.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 квітня 2019 року - скасувати в частині визнання ОСОБА_1 користувачем місця родинного поховання на цвинтарі «Лісове кладовище» ( вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70, ряд 4, місце 17) та зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у встановленні ОСОБА_1 на цвинтарі « Лісове кладовище» ( вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70, ряд 4, місце 17) надмогильної споруди та огорожі.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Ритуальна служба спеціалізоване комунальне підприємство «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання користувачем місця родинного поховання та зобов`язання не чинити перешкод у встановленні на цвинтарі надмогильної споруди та огорожі, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 співкористувачем місця родинного поховання на цвинтарі « Лісове кладовище» ( вулиця Крайня, 3 місто Київ, ділянка 70 , ряд 4, місце 17)

У задоволенні інших вимог відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_3 / АДРЕСА_11 / на користь ОСОБА_1 /реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , АДРЕСА_12 , 40 грн /триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок/.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з ОСОБА_1 /реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_13 , АДРЕСА_13 / на користь ОСОБА_3 / АДРЕСА_14 , 80 грн /одна тисяча п`ятсот вісімдесят п`ять гривень вісімдесят копійок/.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: