ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 626/933/19

провадження № 22-ц/818/4918/16

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії - Маміної О.В., Бурлака І.В.

за участю секретаря Соколової А.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне аграрно-орендне підприємство «Промінь»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про припинення договору оренди шляхом його розірвання, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року, постановлене в складі судді Дудченка В.О., в залі суду в місті Красноград,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАОП «Промінь», в якому просив припинити шляхом його розірвання договір №75 оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0045, загальною площею 12,06 га, зареєстрований у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 10.08.2004 року №64.

Обгрнутовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ХР № НОМЕР_1 , виданого 16.01.2003 року Красноградською районною державною адміністрацією, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :07:000:0045, загальною площею 12,06 га.

10.08.2004 року між ним та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди №75 вказаної земельної ділянки. Проте, орендар ПАОП «Промінь», в порушення умов вказаного договору систематично не сплачує йому орендну плату, що є підставою для його припинення шляхом його дострокового розірвання. Так на сьогоднішній день у відповідача існує заборгованість зі сплати йому орендної плати за 2017-2018 роки, а також систематичне порушення строків орендної плати за попередні роки. Розмір орендної плати у 2016 році складав 5% від нормативної грошової оцінки, а відповідно до Наказу №186-ОД від 01.12.2017 року генерального директора ПАОП «Промінь» ОСОБА_2 . встановлено орендну плату за земельні паї у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельного паю з 01 грудня 2017 року, з урахуванням індексації. Жодних повідомлень щодо зміни орендної плати в 2018 році він не отримував, тому вважає, що в 2018 році розмір орендної плати складає відповідно до Наказу №186-ОД від 01.12.2017 року 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. З урахуванням індексації за попередні роки станом на 01.01.2016 року нормативно-грошова оцінка його земельної ділянки становила 423909,24 грн., а тому орендна плата повинна становити: - з 01.08.2016 року по 31.12.2016 року -5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -21195,46 грн., - з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року-7,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -31793,19 грн., - з 01.08.2018 року по 31.12.2018 року-7,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації -31793,19 грн. Здійснюючи погашення заборгованості у 2016 році орендар сплатив йому 55069,00 грн., з них за 2016 рік -18800,00 грн., при цьому надлишок склав 10620,98 грн., що не відповідає дійсності, оскільки за його розрахунками надлишок дорівнює 8225,52 грн. З урахуванням наявного надлишку відповідач повинен був перерахувати йому у період з 01.08.2017 року по 31.12.2017 року залишок орендної плати у сумі 23567,67 грн., які він не отримував. За період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року відповідач здійснив перерахування у сумі 16609,05 грн., тобто розмір орендної плати за 2018 рік становить 15184,14 грн. Таким чином у відповідача існує заборгованість зі сплати орендної плати за 2017 рік у сумі 23567,67 грн., за 2018 рік у сумі 15184,14 грн. А отже пеня з орендної плати за 2017 рік становить за період з 01.01.2018 року по 04.03.2019 року (428 днів) 23567,67х0,3%х428=30259,6 грн., за 2018 рік-15184,14х0,3%х63=2869,65 грн. Загальний розмір заборгованості становить 71881,06 грн. 04.03.2019 року він надіслав на адресу відповідача вимогу про припинення договору оренди №75 шляхом його розірвання та акт приймання-передачі (повернення) земельної ділянки, 18.03.2019 року повторно надіслав такі ж документи, але жодної відповіді від ПАОП «Промінь» не отримав. Тому вважає, що ПАОП «Промінь» порушив умови договору оренди №75 від 10.08.2004 року щодо своєчасної і в повному обсязі сплати йому орендної плати, тому є усі підстави для розірвання договору оренди.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції не врахував та не надав належної оцінки тому факту, що Красноградським районним судом Харківської області у рішенні від 29.06.2016 року у справі № 626/1316 між тими самими сторонами встановлено, що наказами керівника ПАОП «Промінь» орендна плата була збільшена у 2014 році на 4%, у 2015, 2016 р. до 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зазначає, що при постановленні оскаржуваного рішення суд не врахував преюдиційний факт, встановлений щодо позивача, при цьому, суддя в іншому судовому провадженні прямо посилається на цей факт, але в оскаржуваному рішенні його заперечує. Також вказує, що позивачем надані виписки з банківського рахунку, які підтверджують, що у 2017 році ПАОП «Промінь» не було здійснено жодних оплат за договором оренди 75, аналогічні пояснення представник позивача надав в судовому засіданні, але суд не взяв їх до уваги. Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи наявні докази неодноразового звернення позивача до відповідача з проханням виплатити йому орендну плату в повному обсязі, крім того залишено поза увагою факт неодноразового звернення до відповідача з вимогою про розірвання договору, але судом не досліджено вказані доводи та не надано їм правової оцінки. Зазначає, що висновки суду ґрунтуються на документах, доказах, які подані, долучені до матеріалів справи з порушенням норм процесуального права. Повноваження особи, яка підписала та подала такі пояснення та докази не перевірені та не встановлені судом.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ХР № НОМЕР_1 , виданого 16.01.2003 року Красноградською районною державною адміністрацією, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :07:000:0045, загальною площею 12,06 га., яка розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.36).

10.08.2004 року між ОСОБА_1 та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди №75 вказаної земельної ділянки на строк до 31 грудня 2029 року, починаючи з дня його реєстрації (п.2.2.1 Договору).

За умовами п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату розмір та форма якої на 1 рік встановлюється за домовленістю сторін (додаток 1). Розмір платежів за окремими формами оплати щороку погоджується сторонами шляхом внесення змін та доповнень у Додаток 1 до цього Договору. Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору не пізніше як у термін з 1 серпня до 31 грудня кожного року.

У випадку не внесення орендної плати у встановлені строки, відповідач повинен сплатити пеню у розмірі 0,3% від суми недоїмки за кожний наступний день прострочення (п.2.3.3 Договору).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що однією з підстав розірвання договору оренди є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором.

При цьому в п.4.4 Договору вказано, що дострокове розірвання договору має здійснюватися за умови письмового попередження зацікавленої сторони не пізніше, ніж за 1 місяць. Будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином представниками обох сторін.

ОСОБА_1 нараховувалась і була сплачена орендна плата за 2016-2018 роки у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що підтверджується довідкою ПАОП «Промінь» від 08.02.2019 року, чого не заперечує і сам позивач (а.с.34-35).

Звертаючись з позовною заявою, ОСОБА_1 зазначав, що орендна плата за земельний пай повинна бути нарахована у розмірі: за 2016 рік - 5% від грошової оцінки земельного паю, а з 01 грудня 2017 року у розмірі встановленому Наказом генерального директора ПАОП «Промінь» Лугового С.Г. №186-ОД від 01.12.2017 року, а саме 7,5% з урахуванням індексації. У зв`язку з чим ПАОП «Промінь» за розрахунками позивача недоплатив йому за 2016-2018 роки орендну плату у розмірі 38751,81 грн. і 33129,25 грн. пені за прострочення виплати орендної плати.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов`язки орендаря визначені у ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи орендна плата позивачу сплачувалась відповідно до Указу Президента від 19.08.2008 року в розмірі 3% річних, оскільки будь-яких інших домовленостей між сторонами не було.

Відповідно до положень ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Аналогічне положення передбачено і в самому договорі оренди №75 - згідно п.4.1 договору оренди зміна умов договору можлива за взаємною письмовою згодою сторін.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вищевикладене повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Судом не встановлено систематичної несплати відповідачем орендної плати, будь-яких доказів істотного порушення відповідачем умов договору оренди землі матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Посилання позивача на необхідність розрахунку орендної плати у розмірі в 2016 та 2017 роках - 5%, а з 01.12.2017 року - 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки суд вважає безпідставними, оскільки такий розмір орендної плати не передбачений, ані законодавством України, ані самим договором оренди №75.

Матеріали справи не містять даних про те, що такі зміни сторонами погоджувались і в договір оренди вносились у відповідності до п.2.3.1, п. 2.3.2 Договору, додаткові угоди з цього приводу між сторонами не укладались, отже відсутні підстави для нарахування орендної плати в іншому розмірі аніж 3%, а саме 5% та 7,5%, як стверджує позивач, тобто позивачем не надано суду доказів, що сторонами було переглянуто розмір орендної плати та укладено додаткову угоду з приводу підвищення розміру орендної плати до 5% та 7,5%.

Доводи позивача про те, що орендна плата за 2017 рік не була виплачена є необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.01.2017 р. за орендною платою мала місце переплата, яка перебільшувала розмір орендної плати за рік.

З`ясувавши обставини справи та оцінивши надані сторонами докази судом у справі не встановлено систематичної несплати ПАоП «Промінь» орендної плати або істотних порушень умов договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для розірвання договору оренди землі відсутні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається, оскільки позивачем не доведена систематична несплата орендарем орендної плати.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовано обставини справи, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України і доводами скарги не спростовується, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального праві, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді І.В. Бурлака

О.В. Маміна