Справа № 369/2517/18
Провадження № 2/369/568/19
28.01.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
У березні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ТОВ «Інтерклімат» та ОСОБА_2 був укладений договір підряду. На виконання умов договору товариством виконало будівельно-монтажні роботи, про що було складено відповідний акт. У порушення своїх зобовязань ОСОБА_2 не сплатила загальну вартість робіт, тому сторони уклали додаткову угоду щодо порядку розрахунку, а саме залишок коштів в розмірі 780 000 грн. відповідачка зобовязувалась сплатити до 31 березня 2015 року. Не маючи коштів на виконання договірних зобовязань, ОСОБА_2 звернулась до нього з проханням надати кошти в борг за розпискою. Тому товариство фактично відступило заборгованість ОСОБА_2 в розмірі 780 000 грн. фактично на його користь. Станом на день звернення до суду кошти також не були повернуті. Тому вважає своє порушеним та таким, що підлягає захисту в судовому порядку.
На підставі ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 549-552, 611, 625, 712 ЦК України просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором підряду в розмірі 780 000 грн.; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засідання представник позивача не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Просив суд задоволити позов.
У судове засідання представник відповідача не зявився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову.
У судове засідання третя особа не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, обставини, викладені в позові, визнала та не заперечувала щодо задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
При розгляді справи судом встановлено, що 01 березня 2014 року між ТОВ «Інтерклімат» та ОСОБА_2 укладено договір підряду №01/03.
П.1.1, 4.2 договору визначено, що підрядник зобовязується якісно та в строк до 20 травня 2014 року за завданням замовника виконати будівельно-монтажні роботи, зокрема будівництво житлового будинку по вул.Лермонтова, 42 в с.Шпитьки Києво-Святошинського району Київської області, а замовник надати наявну в нього технічну документацію стосовно обєкту, прийняти завершену роботу та оплатити їх в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до ст.ст. 843, 844 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.
П.2.1 договору сторони погодили, що загальна вартість договору становить 3 217 858,56 грн. та включає вартість матеріалів, а також транспортні та загальновиробничі витрати.
Розрахунки здійснюються, як передбачено п.3.2.1 замовником за фактично виконані роботи на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт протягом пяти банківських днів з дати їх підписання замовником.
За ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
У квітні 2014 року між ТОВ «Інтерклімат» та ОСОБА_2 підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт.
Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.
Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім'я замовника, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи та письмових пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_2 просторочила виконання умов договору щодо оплати вартості робіт. Дана обставина також підтверджена і третьою особою.
Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
За ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У ст.. 653, 654 ЦК України визначено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
10 жовтня 2014 року між ТОВ «Інтерклімат» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору підряду №01/03 на виконання робіт.
У п.1, 2 договору вказано, що у звязку з простроченням оплати робіт за договором підряду сторони погодили, що п.3.2.1 слід викласти в наступній редакції: замовний зобовязується здійснити оплату робіт в розмірі 2 437 858,56 грн. до 31 грудня 2014 року. Залишок вартості робіт, що становить 780 000 грн., замовник зобовязується оплатити до 31 березня 2015 року включно. Інші умови договору залишено без змін.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.
25 вересня 2014 року ОСОБА_2 отримала претензію від ТОВ «Інтерклімат» щодо виконання умов договору про оплату виконаних робіт. Доказів про здійснення оплати матеріали справи не містять. Натомість відповідачем позовні вимоги щодо наявного боргу в розмірі 780 000 грн. визнано та не оспорювалось при розгляді справи. На підставі наведеного суд вважає доведеними позовні вимоги в цій частині.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
25 березня 2015 року між ТОВ «Інтерклімат» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги №234. За даним договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належать первісному кредиторові, і стає кредитором за договором підряду №01/03 від 01 березня 2014 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_2, а саме право вимоги на суму 780 000 грн.
25 березня 2015 року ОСОБА_2 було повідомлено про зміну кредитора у зобовязанні за договором.
На час розгляду справи суду не надано доказів щодо зміни, розірвання або недійсності укладеного договору про відступлення право вимоги. Зважаючи на встановлені судом обставини, суд вважає, що у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_2 на суму 780 000 грн., тому позовні вимоги суд задовольняє.
Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що відповідачкою по справі були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило виникнення заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат.
При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 7800 грн., які підлягають стягненню з відповідача відповідно до задоволених позовних вимог.
Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 202-215, 328, 391, 655 ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 780 000 грн. (сімсот вісімдесят тисяч грн.) та судові витрати в розмірі 7800 грн. (сім тисяч вісімсот грн.).
Інформація про позивача: ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.
Інформація про відповідача: ОСОБА_2, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Лермонтова, 42, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2018 року.

Суддя