Справа № 466/1475/19
У Х В А Л А

з питань звільнення від сплати судового збору

14 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. ознайомившись із позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії,

В С Т А Н О В И В :

27 лютого 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати пенсії.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

13 березня 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, позивач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2019 рік, в якому не передбачено коштів на сплату судового збору. Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, передбачених цим Законом; надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; фінансування адміністративних витрат, повязаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; оплату послуг з виплати та доставки пенсій; формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч.2 ст.73 цього ж Закону, забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Таким чином, зважаючи на те, що кошти на оплату судового збору відсутні, позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Суд, вирішуючи вказане клопотання, керується наступним.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Аналогічно, відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З врахуванням змін, внесених відповідно до Закону №2147-VIII, Пенсійний фонд України та його територіальні органи з 15 грудня 2017 року виключені з переліку осіб, що звільнені від сплати судового збору, передбачених ст.5 Закону №3674-VI.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги Закону та зясовані обставини позивачу за подання позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір.

Суд зважає на покликання позивача в обґрунтування вказаного клопотання, однак зазначає таке.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10) зазначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зокрема, звільнення від сплати судового збору відповідних органів не узгоджується з п.1 ч.1 ст.129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (стаття 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому, звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобовязані сплачувати відповідний збір.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22 лютого 2018 року у справі №552/6814/17 (К/9901/23570/18).

Крім вказаного, суд зауважує, що позивачем до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження обставин, якими обґрунтовано таке клопотання.

Враховуючи те, що вказані обставини не свідчать про неможливість сплати судового збору, а інших доказів суду не надано, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви - відсутні.

Керуючись ст.ст. 136, 258-260 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала з питань звільнення від сплати судового збору набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя: ОСОБА_2