Справа № 712/9708/19
Провадження № 2/712/2193/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшла 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1 .

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Красносільської сільської ради 02 серпня 2016 року та внесено до реєстру під № 11. Згідно вказаного заповіту все майно заповідалося позивачу. На дату смерті ОСОБА_3 заповіт не було змінено чи скасовано, про що свідчить відповідна відмітка на примірнику завіту.

Позивач заявляє, що на дату смерті заповідача не було нікого з осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України.

У визначеному ч. ч. 1 і 2 ст. 1269 ЦК України порядку і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України 6-місячний строк для прийняття спадщини, позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до контори приватного нотаріуса Кашицької О.Г., на підставі якої було заведено спадкову справу №11/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46629628.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України після закінчення 6-місячного терміну з дня відкриття спадщини позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище 1/2 частину житлового будинку.

Однак нотаріусом було видано постанову від 18.04.2019 року за №172/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно через відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа на нього.

Згідно довідки № 1996а, виданої 10 квітня 2019 року КП «ЧООБТІ», право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вказану Ѕ житлового будинку документально підтверджується договором дарування, посвідченим Першою Черкаською державною нотаріальною конторою від 01.09.1992 року. Однак оригінал договору був спадкодавцем втрачений про що було розміщено оголошення в газеті «Вечірні Черкаси».

Згідно довідки №1996а, виданої 10 квітня 2019 року КП «ЧООБТІ», у договорі дарування прізвище спадкодавця вказано як « ОСОБА_3 », а ім`я та по батькові - « ОСОБА_3 ». В той же час у свідоцтві про її смерть, яке вноситься на підставі даних паспорта громадянина України прізвище вказано, як « ОСОБА_1 ».

Прізвище « ОСОБА_3 » заповідач, яка мала дошлюбне прізвище «ОСОБА_3», набула у зв`язку із укладенням шлюбу з громадянином ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 та копією актового запису про шлюб № 22. Ім`я та по батькові нареченої - зазначено як « ОСОБА_3 ». Документ про укладення шлюбу в оригіналі складався російською мовою тому прізвище було записане як « ОСОБА_3 » і таким чином було зафіксоване в паспорт громадянина СРСР, яким спадкодавець володіла на момент укладання договору дарування від 01.09.1992 року. В подальшому спадкодавець отримала паспорт громадянина України в якому прізвище вказане як « ОСОБА_1 », яке вона носила до настання смерті.

Крім вказаної довідки право власності ОСОБА_3 на частину житлового будинку підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленим 30.05.2019 року КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації».

Наведені вище обставини вказують на те, що лише відсутність у спадкоємця за заповітом оригіналу правовстановлюючого документа на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель і споруд, які є спадковим майном, унеможливлюють оформленню нею спадкових прав на це майно. Таким чином, можливості врегулювання спору у позасудовому порядку немає. У зв`язку з наведеним вище, у спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 немає інших способів реалізувати право на спадкування та набуття права власності на спадкове майно, крім як у судовому порядку.

Просить визнати в порядку спадкування за заповітом за громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , - право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових споруд і будівель, які розташовані в АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта, а саме: житловий будинок з прибудовами та мезоніном, позначені як «А-1», «А1-2», «а», «а1», «а2», «а3», «а4», «а5», «мз»; сарай, позначений як «Б»; літню кухню, позначену як «Б1»; погріб, позначений як «В»; погріб, позначений як «Г»; гараж, позначений як «Ж»; лазню-вбиральню, позначену як «К»; альтанку (тимчасову), позначену як «Л»; огорожу, позначену під № 3,6-9; ворота з хвірткою, позначені під №5; водоколонку, позначену під № 4.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити їх.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання, в якому просить судові засідання по зазначеній справі проводити у відсутність представника Черкаської міської ради. У вирішенні позову покладається на розсуд суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає наступне.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

За свого життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Красносільської сільської ради 02 серпня 2016 року та внесено до реєстру під № 11. Згідно вказаного заповіту все майно заповідалося позивачу. На дату смерті ОСОБА_3 заповіт не було змінено чи скасовано, про що свідчить відповідна відмітка на примірнику завіту.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої увійшла Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позивач заявляє, що на дату смерті заповідача не було нікого з осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині на підставі ст. 1241 ЦК України.

У визначеному ч. ч. 1 і 2 ст. 1269 ЦК України порядку і у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України 6-місячний строк для прийняття спадщини, позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до контори приватного нотаріуса Кашицької О.Г., на підставі якої було заведено спадкову справу №11/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46629628.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України після закінчення 6-місячного терміну з дня відкриття спадщини позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище 1/2 частину житлового будинку.

Однак нотаріусом було видано постанову від 18.04.2019 року за №172/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно через відсутність у спадкоємця правовстановлюючого документа на нього.

Згідно довідки № 1996а, виданої 10 квітня 2019 року КП «ЧООБТІ», право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вказану Ѕ житлового будинку документально підтверджується договором дарування, посвідченим Першою Черкаською державною нотаріальною конторою від 01.09.1992 року. Однак оригінал договору був спадкодавцем втрачений про що було розміщено оголошення в газеті «Вечірні Черкаси».

Згідно довідки №1996а, виданої 10 квітня 2019 року КП «ЧООБТІ», у договорі дарування прізвище спадкодавця вказано як « ОСОБА_3 », а ім`я та по батькові - « ОСОБА_3 ». В той же час у свідоцтві про її смерть, яке вноситься на підставі даних паспорта громадянина України прізвище вказано, як « ОСОБА_1 ».

Прізвище « ОСОБА_3 » заповідач, яка мала дошлюбне прізвище «ОСОБА_3», набула у зв`язку із укладенням шлюбу з громадянином ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 та копією актового запису про шлюб № 22. Ім`я та по батькові нареченої - зазначено як « ОСОБА_3 ». Документ про укладення шлюбу в оригіналі складався російською мовою тому прізвище було записане як « ОСОБА_3 » і таким чином було зафіксоване в паспорт громадянина СРСР, яким спадкодавець володіла на момент укладання договору дарування від 01.09.1992 року. В подальшому спадкодавець отримала паспорт громадянина України в якому прізвище вказане як « ОСОБА_1 », яке вона носила до настання смерті.

Крім вказаної довідки право власності ОСОБА_3 на частину житлового будинку підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленим 30.05.2019 року КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259, 354 ЦПК України, ст.ст. 182, 1216-1218, 1268, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових будівель в порядку спадкування за заповітом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарсько-побутових споруд і будівель, які розташовані в АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта, а саме: житловий будинок з прибудовами та мезоніном, позначені як «А-1», «А1-2», «а», «а1», «а2», «а3», «а4», «а5», «мз»; сарай, позначений як «Б»; літню кухню, позначену як «Б1»; погріб, позначений як «В»; погріб, позначений як «Г»; гараж, позначений як «Ж»; лазню-вбиральню, позначену як «К»; альтанку (тимчасову), позначену як «Л»; огорожу, позначену під № 3,6-9; ворота з хвірткою, позначені під №5; водоколонку, позначену під № 4 , в порядку спадкування за заповітом, після померлої ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий: