Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/4/19
Провадження № 2/321/105/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

за участю секретаря - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пришибської селищної ради, ОСОБА_2 про зміну черговості одержання права на спадкування, про визнання права на спадкування як спадкоємиці четвертої черги за законом та визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про зміну черговості одержання права на спадкування, про визнання права на спадкування як спадкоємиці четвертої черги за законом та визнання права власності на спадщину, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її дід - ОСОБА_3, після його смерті відкрилась спадщина, а саме: Ѕ частина квартири, розташована в АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.02.1996 року Пришибською селищною радою Михайлівського району, Запорізької області.

Спадкоємцями першої черги за законом є син померлого - ОСОБА_2 та дружина померлого - ОСОБА_4, яка є співвласником квартири. Спадкоємці після смерті ОСОБА_3 не звертались до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1961 року), оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, після смерті якої відкрилась спадщина, а саме: 1/2 частина квартири у АДРЕСА_1, яка їй належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.02.1996 року Пришибською селищною радою та Ѕ частини цієї квартири, яку вона фактично прийняла після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3, але не оформила спадкових прав. Її спадкоємець першої черги та батько позивача - відповідач ОСОБА_2 в управління та володіння спадковим майном не вступив, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався.

З 1993 року позивач проживала разом з дідом та бабою, та знаходилась під їх опікою після розлучення батьків. На час смерті її баби - ОСОБА_4 вона проживала з нею, вважає, що вона прийняла спадщину. З метою реалізації свого спадкового права вона звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою, де їй відмовили у видачі свідоцтва направо на спадщину за законом, так як черговість одержання спадкоємцями права на спадкування може бути змінено судом. У зв'язку з чим, вона просить змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, надавши їй - спадкоємцю четвертої черги за законом право спадкування замість спадкоємця першої черги за законом - ОСОБА_2, який не подав заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого законом, визначити за нею право власності на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме: квартиру в АДРЕСА_1, та внести зміни у правовстановлюючі документи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

В судове засідання відповідач та його представник не з'явилися. Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги позивача не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Представник Пришибської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 22 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 09 вересня 2006 року Пришибською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 09.09.2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 09.09.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 11 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 1996 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка зареєстрована Господарсько архітектурно-планувальне та техівнентаризаційне бюро у реєстрову книгу за № 18 р. №350 (а.с.9).

Згідно Витягу з реєстру права власності на нерухоме майно КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро», квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності /б/н / 01.02.1996 / Комісія по приватизації державного житлового фонду, що знаходиться в оперативному управлінні Пришибського РМЗ по Ѕ частці. Двокімнатна квартира площею 44,62 кв.м., житлова площа 30,3 кв.м (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 зареєстрованого Пришибською селищною радою Михайлівського району, Запорізької області виданого 16 листопада 1998 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, у віці 70 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 16 листопада 1998 року, зроблено запис № 72 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 зареєстрованого Плодородненською сільською радою Михайлівського району, Запорізької області виданого 21 січня 2002 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці 76 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 21 січня 2002 року зроблено запис №13. (а.с.15).

Згідно довідки державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набирає чинності з 1 січня 2004 року, Правила книги шостої Цивільного кодексу України «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

З довідки №1701 від 25.04.2007 року виконавчого комітету Пришибської селищної ради Михайлівського району Запорізької області вбачається, що ОСОБА_1, 1986 року народження, з 1991 року проживала разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по день їх смерті. День смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Суд критично оцінює зазначену довідку, оскільки позивачем не надано доказів про місце її проживання станом на ІНФОРМАЦІЯ_5, а згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 місцем її смерті є с. Показне Михайлівського району Запорізької області.

Таким чином, належних та допустимих доказів прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті чоловіка - ОСОБА_3 в судовому засіданні не надано. При цьому, з матеріалів справи встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є їх син - відповідач у справі (ст. 1261 ЦК України).

В силу ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно п.21 постанови №7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Цивільний кодекс України передбачає два способи зміни черговості одержання права на спадкування: за домовленістю спадкоємців (договірний) та судовий.

Договірний порядок, передбачає нотаріально посвідчений договір заінтересованих спадкоємців, укладений після відкриття спадщини.

Судовий порядок, передбачений ч.2 ст.1259 ЦК, коли фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування зазначеного порядку з урахуванням вимог Цивільного процесуального кодексу України вимагає доведення позивачем наступних юридичних фактів, які необхідно встановити у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом

Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Як зазначається в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Наведений перелік підстав для зміни черговості одержання права на спадкування в судовому порядку є виключним та не підлягає розширеному тлумаченню. Відсутність хоча б однієї з них матиме наслідком застосування загального порядку черговості спадкування. Причому сам по собі факт проживання із спадкодавцем протягом тривалого часу без реєстрації шлюбу і взаємна турбота осіб, які проживають разом, не може змінити черговість одержання права на спадкування в судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження жодної з підстав, визначену ч.2 ст.1259 ЦК України, враховуючи що на день смерті ОСОБА_3 позивачу виповнилося 11 років, а на момент смерті ОСОБА_4 15 років.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування не доведені в судовому засіданні.

Враховуючи, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є похідними від них, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 до Пришибської селищної ради, місце розташування: Запорізька область. Михайлівський район. смт. Пришиб, вул. Центральна, 75, ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 про зміну черговості одержання права на спадкування, про визнання права на спадкування як спадкоємиці четвертої черги за законом та визнання права власності на спадщину - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна