ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1526/19 Справа № 201/161/18 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОСОБА_3 плюс» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОСОБА_3 плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення запису про скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, скасування реєстрації нерухомого майна, поновлення запису про право власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення запису про скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, скасування реєстрації нерухомого майна, поновлення запису про право власності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він є власником квартири №72, що розташована за адресою: місто Дніпро, вул.Гоголя, буд.19. 17 липня 2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №0301/0708/88-143. У забезпечення виконання зобовязань за указаним договором між ним та банком було укладено іпотечний договір, предметом якого стала вищезазначена квартира. У подальшому ВАТ «Сведбанк» відступив своє право вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс», не повідомивши про це позичальника. 18 вересня 2015 року ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про державну реєстрацію та набуло право власності на квартиру №72, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Гоголя, буд.19. У подальшому ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» здійснило відчуження спірної квартири ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 25 січня 2016 року, який також відчужив спірне нерухоме майно відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Вважає, що дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 є протиправними, а рішення про державну реєстрацію таким, що підлягає скасуванню, оскільки у приватного нотаріуса не було правових підстав для здійснення державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс», оскільки будь-яких вимог від ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» він не отримував. Також позивач вважає, що суд має також визнати недійсним договір купівлі-продажу від 25 січня 2015 року, укладений між ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6, оскільки він суперечить вимогам закону та порушує його права як власника квартири. Зазначає, що спірна квартира вибула з його володіння протиправно, без його згоди та в порушення норм діючого законодавства, а тому повинна бути витребувана від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 На підставі викладеного, ОСОБА_9 просив суд скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2015 року, індексний номер 24565980 про реєстрацію права власності на квартиру №72, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Гоголя, буд.19, за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс»; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на указану квартиру за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс»; визнати недійсним договір купівлі-продажу укладений 25 січня 2016 року між ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6; витребувати спірну квартиру із чужого незаконного володіння відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_7; скасувати реєстрацію нерухомого майна за ними у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; поновити реєстраційний запис про право власності на спірне нерухоме майно за позивачем ОСОБА_4

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2015 року індексний № 24565980 про реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» (). Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25 січня 2015 року, укладений між ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 122. Витребувано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 і ОСОБА_7 Скасовано реєстрацію права власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_1 і ОСОБА_7 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поновлено реєстраційний запис про право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1). У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто пропорційно із приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір у сумі 5 447 грн. 50 коп. по 1 089 грн. 50 коп. із кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду від 21 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» просить рішення суду від 21 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, які вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_4 просив апеляційні скарги залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на день укладення договору іпотеки) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Частинами 1, 2 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 9 цього Закону державним реєстратором є нотаріус.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено випадки, у яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, якими, зокрема, є те, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (п. 4 ч. 1).

Пунктом 15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, в редакції чинній на час здійснення оскаржуваної реєстраційної дії, передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) повязує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Пункт 16 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачає, що у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття.

Згідно з п. 46 цього Порядку для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

З матеріалів справи вбачається, 17 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №0301/0708/88-143, за умовами якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 53000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 16 липня 2018 року (т.1 а.с.42-45).

У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 17 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір №0301/0708/88-143-Z-11, предметом якого є квартира АДРЕСА_2, яка належала позичальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 від 31 травня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за № 6-1194 (т.1 а.с.101,102).

Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за № 694.

Пункт 12.3.1 іпотечного договору від 17 липня 2008 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Цим пунктом сторони договору погодили, що задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Судом встановлено, ПАТ «Сведбанк» відступило своє право вимоги за кредитним договором № 0301/0708/88-143 та за іпотечним договором № 0301/0708/88-143-Z-11 від 17 липня 2008 року, укладеними між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4, ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» відповідно до умов договору факторингу та договору про відступлення прав за іпотечними договорами.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24565980 від 18 вересня 2015 року, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, проведено державну реєстрацію за ТОВ «ФК» ОСОБА_3 плюс» права власності на квартиру №72, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Гоголя, буд.19 (т.1 а.с.103).

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що підставою виникнення права власності (номер запису про право власності: 11240987) є договір іпотеки, серія та номер: 694 від 17 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 (т.1 а.с.103).

25 січня 2016 року ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» уклали договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_6, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 122 (т.1 а.с.98-99).

28 січня 2016 року ОСОБА_6 подарував спірну квартиру ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 162 (т.1 а.с.179-180).

Слід зазначити, в матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» на адресу ОСОБА_4, у якому товариство повинно було повідомити останнього, що він є боржником за кредитним договором із зазначенням суми кредитної заборгованості, повідомити про необхідність усунути порушення та про те, що товариство має намір задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Представником ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» також не надано ні повідомлення, ні доказів на підтвердження його відправлення на адресу позичальника ОСОБА_4

Слід зазначити, що право власності на спірне майно ТОВ «ФК «»Вектор Плюс» було набули всупереч установленій законом процедурі без будь-якого повідомлення про це його власника, оскільки власником майна до його реєстрації за ТОВ «ФК «»Вектор Плюс» був позивач ОСОБА_11

Тобто, ТОВ «ФК «»Вектор Плюс» у порушення вимог закону, зареєструвало за собою право власності на квартиру №72, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Гоголя, буд.19, та вказана квартира вибула із власності позивача ОСОБА_4 поза його волею.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яка діяла як державний реєстратор прав на нерухоме майно, 18 вересня 2015 року приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24565980, а саме про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК» ОСОБА_3 плюс» на спірну квартиру, не звернула уваги на те, що заявником ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» не подано для державної реєстрації прав документів у повному обсязі.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Враховуючи викладене, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 були відсутні правові підстави для державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а тому суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2015 року індексний № 24565980 про реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» і дійшов правильного висновку, що вказана квартира підлягає витребуванню від кінцевих набувачів на користь позивача ОСОБА_11 та у звязку із витребуванням спірного майна із володіння ОСОБА_1, ОСОБА_7 також підлягає задоволенню вимога про скасування реєстрації права власності на квартиру №72, що розташована за адресою: м.Дніпро, вул.Гоголя, буд.19, яка проведена за ОСОБА_1, ОСОБА_7 після укладення договору дарування, та підлягає поновленню запис про право власності ОСОБА_11 на спірне нерухоме майно.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного 25 січня 2016 року між ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6,

слід зазначити, що вимоги в цій частині є надмірно заявленими, оскільки судом задоволено позовні вимоги в частині скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18 вересня 2015 року індексний № 24565980 про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс», а отже, ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» не набуло право власності на квартиру та не мало правових підстав на відчуження квартири, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув. Тому у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про те, що ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» завчасно повідомили ОСОБА_4 про намір звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими.

Посилання ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» в апеляційній скарзі на порушення судом правил підсудності на необхідність розгляду позовних вимог позивача про про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» в порядку адміністративного судочинства є безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири позивача, а тому спір має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, рішення суду частковому скасуванню в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 25 січня 2015 року, укладеному між ТОВ «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6 з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОСОБА_3 плюс» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОСОБА_3 плюс», ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, внесення запису про скасування державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна, скасування реєстрації нерухомого майна, поновлення запису про право власності скасувати частково в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25 січня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «ОСОБА_3 плюс» та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, реєстровий номер 122.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді