Ухвала

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 185/3629/15-ц

провадження № 61-38721вно18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Союз»,

відповідачі: ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтком «Бетон-Строй»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Союз» (далі ПАТ «КБ «Союз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком «Бетон-Строй» (далі ТОВ «Альтком «Бетон-Строй») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обгрунтування позовних вимог зазначало, що 24 грудня 2013 року між ним та ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» укладено кредитний договір № 21/36-КЛТ-13, відповідно до умов якого товариство отримало кредит у розмірі

2 520 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 12 процентів річних на строк до 02 жовтня 2014 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, того ж дня 24 грудня 2013 року, між ПАТ «КБ «Союз» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 21/36-П-13.

Посилаючись на те, що ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 25 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 2 668 547,94 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом - 2 520 000,00 доларів США, заборгованості за процентами за період з 01 березня 2014 року до 25 грудень 2014 року - 148 547,94 доларів США, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» 2 668 547,94 доларів США, що станом на 25 березня 2015 року за офіційним курсом Національного банку України становить 62 863 039,86 грн.

Короткий зміст рішень попередніх інстанцій

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року позов ПАТ «КБ «Союз» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» на користь ПАТ «КБ «Союз» заборгованість за кредитним договором від 24 грудня

2013 року № 21/36-КЛТ-13 у розмірі 2 668 547,94 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року заяву ТОВ «Альтком «Бетон-Строй», ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2015 року задоволено, заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Союз» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» на користь ПАТ «КБ «Союз» заборгованість за кредитним договором від 24 грудня 2013 року № 21/36-КЛТ-13 у розмірі 2 668 547,94 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, а тому з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована посиланням на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

11 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від

07 квітня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі у цій частині закрито.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2016 року у частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ОСОБА_1 про стягнення нарахованих процентів за користування кредитом скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

11 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від

07 квітня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту у розмірі 2 520 000,00 доларів США залишено без змін.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, повинен ураховувати, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, крім випадків, коли розгляд таких справ відповідно до положень КАС України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову або якщо вимоги підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 07 вересня

2016 року у справі № 6-1593цс16). Урахувавши зазначене, касаційний суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій у частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості підлягає скасуванню, а провадження у справі у цій частині закриттю. Крім того, суд касаційної інстанції не погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення кредитної заборгованості з поручителя в частині стягнення процентів, оскільки кредитним договором передбачено погашення заборгованості частинами, а тому обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя починається з часу несплати кожного з платежів, тобто у разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку, а тому рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині вирішення вимог про стягнення із поручителя суми нарахованих процентів за користування кредитом, з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення попередніх інстанцій у частині вирішення позовних вимог банку до поручителя про стягнення суми заборгованості по тілу кредиту є законними та обгрунтованими.

Постановою Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у задоволенні заяви ПАТ «КБ «Союз» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року відмовлено.

Постанова Верховного Суду України мотивована тим, що ухвала суду касаційної інстанції є законною та обгрунтованою.

Короткий зміст вимог та доводів, наведених у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У липні 2018 року ПАТ «КБ «Союз» подало до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року у частині скасування рішень попередніх інстанцій щодо вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором та закриття провадження у справі у цій частині з підстав скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3 частини другої статті 423 ЦПК України).

Заява обгрунтована посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі

14-54цс18, у якій вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором була заявлена до юридичної особи-боржника та до фізичної особи-поручителя, у якій Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що згідно статті 16 ЦПК України 2004 року об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, не допускалось, якщо інше не встановлено законом. Крім того, стаття 1 ГПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи попередніми інстанціями) обмежувала участь фізичних осіб у господарському судочинстві окремими категоріями спорів, до яких не було віднесено спори щодо виконання умов кредитного договору між кредитором і боржником за основним зобов'язанням, які є юридичними особами, та поручителями, які є фізичними особами, а ЦПК України 2004 року не містило обмежень щодо розгляду вказаного предмету в залежності від суб'єктного складу учасників процесу. Урахувавши наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Кредитор має право на свій розсуд пред'явити вимогу, як до боржника та поручителя разом, так і окремо до кожного з них, при цьому ЦПК України 2004 року не обмежено кредитора предметним чи суб'єктним критерієм щодо розгляду даного спору, а тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на те, що ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду зазначеної справи судами) не містив обмежень щодо розгляду спору за вказаним предметом і суб'єктним складом за правилами цивільного судочинства, та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 17 квітня 2018 року у справі 14-54цс18, заявник вважав, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року у частині скасування рішень судів попередніх інстанцій щодо вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором та закриття провадження у справі в цій частині є помилковою, у зв'язку з чим просив задовольнити заяву про її перегляд за нововиявленими обставинами, скасувати її та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що зазначені обставини існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обгрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій у частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Союз» до ТОВ «Альтком «Бетон-Строй» тазакриваючи у цій частині провадження у справі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ застосував правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1593цс16, відповідно до якого вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Як на нововиявлену обставину, що є підставою для перегляду зазначеного судового рішення, ПАТ «КБ «Союз» посилається на те, що Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 14-54цс18, дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника, який є юридичною особою, та поручителів, які є фізичними особами, можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Кредитор має право на свій розсуд пред'явити вимогу, як до боржника та поручителя разом, так і окремо до кожного з них, при цьому ЦПК України 2004 року не обмежено кредитора предметним чи суб'єктним критерієм щодо розгляду даного спору, з урахуванням чого Велика Палата Верховного Суду вважала, що ефективний судовий захист прав та інтересів кредитора буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом у порядку цивільного судочинства.

Такі доводи заявника грунтуються на неправильному тлумаченні положень пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки фактично має місце відступлення Великою Палатою Верховного Суду від правових висновків Верховного Суду України та зміна правового регулювання даних правовідносин, а не скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що переглядається. А відтак не може вважатися нововиявленою обставиною зміна правової позиції Верховного Суду України/Верховного Суду з того чи іншого питання.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424-426 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені ПАТ «КБ «Союз» у заяві обставини не можуть бути віднесені до нововиявлених.

Висновки за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ «КБ «Союз» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року.

Щодо судових витрат

Оскільки у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтком «Бетон-Строй» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року залишити в силі.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В.О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

Г. І. Усик