ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4854/19 Справа № 171/2130/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 171/2130/16-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кудлюк Олександр Іванович, на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року, яке ухвалено суддею Хоруженко Н.В. у місті Апостолове Дніпропетровської області о 13 годині 12 хвилин, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району, кадастровий номер 02:034:0908, та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом є він та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 його рідні брат та сестра.

11 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до секретаря виконавчого комітету Мар`янської сільської ради Апостолівського району із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Його брат ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 також звернулися із заявою про прийняття спадщини.

07 жовтня 2014 року приватний нотаріус Апостолівського районного нотаріального округу Богомолов В.І. постановою відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи цю відмову відсутністю у нього документів, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

У зв`язку з неможливістю в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку та на житловий будинок, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,8521 га, кадастровий № 02:034:0908, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 009372, та на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцеві ОСОБА_4 .

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою суду від 04 серпня 2017 року заочне рішення скасовано за заявою відповідача ОСОБА_3 та призначено справу до розгляду.

15 серпня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, визнання права власності.

Зустрічна позовна заява, яка була уточнена у вересні 2017 року, мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з належної йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району, кадастровий номер 02:034:0908, та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту чи будь-якого розпорядження про спадкування належного йому майна не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є вона та її рідні брати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

До дня смерті ОСОБА_4 , так і на час відкриття спадщини, ОСОБА_3 постійно проживала з померлим у будинку АДРЕСА_1 , допомогала батькові та вони вели спільне господарство.

ОСОБА_3 жодних відмов від спадщини не заявляла і фактично успадкувала майно, яке належало її батькові шляхом фактичного вступу в користування спадковим майном.

23 січня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Апостолівського нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.01.2017 року та роз`яснено, що у відповідності до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини або встановити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем.

ОСОБА_3 зазначає, що вона з батьком ОСОБА_4 постійно проживали разом в одному будинку АДРЕСА_1 , у той час як ОСОБА_3 зареєстрована була в будинку АДРЕСА_1 .

Виходячи з того, що ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом та після смерті батька фактично успадкувала його майно, так як проживала разом з ним на момент відкриття спадщини, то вона, відповідно до закону, має право на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцеві ОСОБА_4 , на 1/4 частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,8521 га, кадастровий № 02:034:0908, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 009372, та на 0,125 га земельної ділянки, площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, споруд власником якої був ОСОБА_4 на підставі рішення № 21 -З (У) від 26.05.2006 р. Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про надання у власність земельної ділянки.

Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на день смерті останнього та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на вищезазначене майно у відповідних частках.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час відкриття спадщини.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку земельної ділянки, площею 3,8521 га, що розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 02- 034-0908, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 2003 року головою Апостолівської районної державної адміністрації.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку 1/2 частини житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.11.1992 року на підставі рішення виконкому Мар`янської сільської ради від 30.10.1992 року Апостолівським БТІ.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку земельної ділянки, площею 3,8521 гектарів, кадастровий номер 2:034:0908, отриману на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 009372 у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку 1/2 частини житлового будинку з погосподарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом, після смерті - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог та про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було враховано рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року та додаткове рішення цього ж суду від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 , у якій за останнім визнано право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частину спірної земельної ділянки та Ѕ частку Ѕ частини спірного домоволодіння, а також встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є два спадкоємця, які прийняли спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також, на думку позивача, судом не було враховано обставин, які були встановлені заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року щодо осіб, які проживали з померлим та серед яких ОСОБА_3 не значиться.

На думку позивача, суд першої інстанції поклав в основу рішення докази, які не були досліджені належним чином, а саме Акт депутатського обстеження Зеленодольської міської ради Бережної Е.С. про місце проживання ОСОБА_3 від 06.07.2016 року та не допитано безпосередньо ОСОБА_6 , не з`ясовано чи мала вона повноваження на час смерті спадкодавця для встановлення таких обставин та взагалі для яких цілей складався акт, якщо позов до суду було подано лише в 2017 році. При цьому, наголошує на тому, що цей Акт суперечить відомостям із довідки №727 від 11.07.2014 року, виданої Мар`янською сільською радою.

Також, позивач звертає увагу суду на ту обставин, що при розгляді цивільної справи №171/487/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пояснювала суду про те, що її місце проживання було зареєстровано разом із батьком, однак ці твердження не відповідали дійсності та були спростовані перевіркою її дійсного місця проживання.

На думку позивача, довідка №276 від 07.03.2017 року, видана Мар`янською сільською радою, є спірним та сумнівним доказом, оскільки містить інформацію лише про те, що ОСОБА_3 проживала разом із батьком до дня його смерті, а згідно даних Акту депутатського обстеження остання проживала у будинку й після смерті батька.

Також, позивач вважає безпідставним посилання суду на те, що згідно довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 13.11.2018 року №304/04-03 за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не зареєстрований і не проживає, оскільки такої адреси не існує, адже, на думку позивача, ОСОБА_3 не довела суду, що під час реєстрації її місця проживання була допущена помилка та що вона зверталася до відповідних компетентних органів для її виправлення.

Крім іншого, позивач ОСОБА_1 наголошує й на тому, що ОСОБА_3 перешкоджає іншим спадкоємцям прийняти спадщину, оскільки утримує у себе правоустановлюючи документи на спадкове майно і відмовляється їх надавати братам, однак не оскаржувала рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року.

Також, позивач ОСОБА_1 виклав в апеляційній скарзі заперечення на ухвалу суду від 15 липня 2017 року, якою було прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_3 ще до скасування заочного рішення, що є грубим порушенням норм ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кудлюка О.І., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Яковченка В.І., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , виданим 17.07.2014 року відділом ДРАЦС РС Апостолівського РУЮ Дніпропетровській області, актовий запис № 21 від 07.03.2014 року.

Згідно довідки № 727 від 11.07.2014 року Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований та мешкав ОСОБА_4 , з 1966 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ним були зареєстровані та мешкали онука ОСОБА_7 та правнука ОСОБА_8 .

Згідно довідки № 276 від 07.03.2017 року, виданої виконкомом Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, гр. ОСОБА_3 провела поховання за свої кошти померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , до дня смерті проживали разом вели спільне господарство.

Згідно довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 13.11.2018 року № 304/04-03, за адресою: АДРЕСА_3 , ніхто не зареєстрований і не проживає, так як такої адреси не існує.

Згідно довідки виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 17.01.2019 року № 11/04-03, особовий рахунок по господарського обліку за 2016-2020 роки на гр. ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , не існує.

Згідно записів погосподарської книги № 13, за особовим рахунком № 1200-1, за адресою: АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , зареєстровані гр. ОСОБА_9 , 1968 року народження, ОСОБА_10 , 1991 року народження; за особовим рахунком № 1201-1 за адресою: АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 , зареєстровані гр. ОСОБА_11 , 1995 року народження, ОСОБА_12 , 2013 року народження.

Ззідно акту Депутатського обстеження на фактичне місце проживання від 06.07.2016 року, який складений депутатом Зеленодольської міської ради Бережною Е.С., встановлено, що ОСОБА_3 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_3 , разом зі своїм батьком ОСОБА_4 до його смерті, а після його смерті 8 місяців в цьому ж будинку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 , станом на день смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час відкриття спадщини, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, судовому захисту підлягають виключно порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси особи, яка звернулася до суду з позовом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

При цьому, згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, спадкоємець, який проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо не заявив про відмову від спадщини, та факт спільного проживання таких осіб може бути встановлений у судовому порядку, у разі якщо він оспорюється або ж не визнається іншими особами.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 , маючи реєстраційну відмітку про місце проживання у будинку АДРЕСА_3 , фактично проживала у будинку АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вела з ним спільне господарство, здійснила поховання батька та прийняла спадщину.

Зокрема, дані обставини підтверджуються довідкою № 276 від 07.03.2017 року, виданої виконкомом Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, та узгоджуються із довідками виконавчого комітету Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області від 13.11.2018 року № 304/04-03 та від 17.01.2019 року № 11/04-03 про те, що домоволодіння АДРЕСА_3 не існує, за такою адресою ніхто не зареєстрований та особовий рахунок погосподарського обліку за такою адресою не ведеться, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 доведено належними та допустимими доказами наявність помилки у зазначенні реєстрації її місця проживання та фактично вона проживає у будинку АДРЕСА_1 і такий факт може бути встановлений у судовому порядку для захисту її прав на спадкування після смерті батька ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було враховано обставин, які були встановлені заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року, щодо кола осіб, які проживали з померлим та серед яких ОСОБА_3 не значиться, колегією суддів не приймаються, з огляду на те, що ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року дане судове рішення було скасоване, а преюдиційними для суду є виключно факти встановленні судовим рішенням, яке набрало законної сили (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції поклав в основу рішення докази, які не були досліджені належним чином, а саме Акт депутатського обстеження Зеленодольської міської ради Бережної Е.С. про місце проживання ОСОБА_3 від 06.07.2016 року та не допитав безпосередньо ОСОБА_6 , не з`ясував чи мала вона повноваження на час смерті спадкодавця для встановлення таких обставин та взагалі для яких цілей складався акт, якщо позов до суду було подано лише в 2017 році, колегією суддів не приймаються з тих підстав, що судом надано належну оцінку цьому доказу та клопотання про допит такого свідка в суді апеляційної інстанції не заявлялося.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що цей Акт суперечить відомостям із довідки №727 від 11.07.2014 року, виданої Мар`янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, теж не можна вважати обґрунтованими, оскільки ця довідка містить відомості виключно щодо кола осіб, які були зареєстрованими у будинку АДРЕСА_1 , тоді як ОСОБА_3 за такою адресою зареєстрована не була, а факт її проживання у цьому будинку підтверджено довідкою Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області № 727 від 11.07.2014 року та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді цивільної справи №171/487/16-ц за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, ОСОБА_3 пояснювала суду про те, що її місце проживання було зареєстровано разом із батьком, однак ці твердження не відповідали дійсності та були спростовані перевіркою її дійсного місця проживання, колегією суддів відхиляються, як надумані, оскільки, зі змісту рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, судом досліджувалося виключно питання щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , тоді як фактичне місце проживання останньої не було предметом судового розгляду, дані обставини не з`ясовувалися судом та їм не надавалася оцінка при ухваленні судового рішення.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині визнання права власності в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його діти: сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 , частки яких у спадковій масі є рівними, у зв`язку з чим за кожною із сторін даної справи, тобто за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на 1/3 частину спадщини, яка відкрилася після смерті їх батька ОСОБА_1 .

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, за вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення названих вимог закону не дотримався.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості до спадкодавця, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Згідно ж статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, сторони у справі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України), тобто часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є 07 березня 2014 року та його спадкоємці, якщо вони не проживали постійно із спадкодавцем, були зобов`язані подати заяву про прийняття спадщини до 07 вересня 2014 року, а спадкоємці, які проживали постійно із спадкодавцем, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо у строк до 07 вересня 2014 року не заявили про відмову від неї.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 до приватного нотаріуса нотаріальної контори Апостолівського районного нотаріального округу Богомолова В.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто у встановлений законом строк прийняв спадщину, а ОСОБА_3 проживала разом з спадкодавцем на момент його смерті та заяв про відмову від спадщини не подавала, у зв`язку з чим є такою, що прийняла спадщину.

07.10.2014 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Богомоловим В.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янської сільської ради, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності ОСОБА_4 на вказане майно.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 009372, виданого Апостолівською районною державною адміністрацією 11.12.2003 року на підставі розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації № 562 від 15.09.2003 року на ім`я ОСОБА_4 , останньому належить земельна ділянка, площею 3,8521 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 02- 034-0908.

Згідно Свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.11.1992 року на підставі рішення виконкому Мар`янської сільської ради від 30.10.1992 року Апостолівським БТІ, ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., з господарськими спорудами: а2 сарай, Б,б літня кухня, В сарай, Г гараж, Д підвал, Е вбиральня, Ж підвал, З сарай, №1-9 паркани, І замощення, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно рішення №21-3 (У) від 26.05.2006 року Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про надання у власність земельної ділянки ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить 1/2 частина земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Отже, саме вищезазначене майно входить до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підлягає поділу між його спадкоємцями в рівних частинах.

Разом з тим, рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року та додатковим рішенням цього ж суду від 11 січня 2017 року у цивільній справі №171/487/16-ц були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та в ОСОБА_13 за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,8521 га, що розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 02-034-0908, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП НОМЕР_1 , виданого 11 грудня 2003 року головою Апостолівської районної державної адміністрації, та на 1/2 частину 1/2 частки житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.11.1992 року на підставі рішення виконкому Мар`янської сільської ради від 30.10.1992 року Апостолівським БТІ.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили 09 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 29-32).

Додаткове рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року в апеляційному порядку не оскаржено та набрало законної сили 09 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 33-31).

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, станом на час вирішення судом першої інстанції по суті спору між спадкоємцями померлого ОСОБА_4 - сином ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_3 щодо їх частки у спадщині після смерті батька, набрало законної сили судове рішення про визнання права власності на 1/2 частину цього спадкового майна за третім спадкоємцем ОСОБА_2 , ані позивачем ОСОБА_4 , ані відповідачкою ОСОБА_3 не оспорено право останнього на спадкування частки у спадщині, яка відкрилася після смерті їх батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме у розмірі 1/2 частки від спадкового майна, а тому зазначені особи спадкують та розділяють між собою частину спадщини, яка залишилася, тобто іншу 1/2 частину спадкового майна.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкуванняз ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог, а саме про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності по 1/4 частці земельної ділянки, площею 3,8521 га, що розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 02- 034-0908, яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП НОМЕР_4 009372, виданого 11 грудня 2003 року головою Апостолівської районної державної адміністрації, а також по 1/4 частці 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., з господарськими спорудами: а2 сарай, Б,б літня кухня, В сарай, Г гараж, Д підвал, Е вбиральня, Ж підвал, З сарай, №1-9 паркани, І замощення, що розташований в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.11.1992 року на підставі рішення виконкому Мар`янської сільської ради від 30.10.1992 року Апостолівським БТІ, та 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, власником якої був ОСОБА_4 на підставі рішення №21-3 (У) від 26.05.2006 року Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про надання у власність земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права та прийняття до провадження зустрічного позову ОСОБА_3 ще до скасування заочного рішення, є надуманими, оскільки заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року скасовано ухвалою цього ж суду від 04 серпня 2017 року (т. 1 а.с. 80), а зустрічна позовна заява ОСОБА_3 була подана до суду 15 серпня 2017 року (а.с. 87-91) та прийнята судом до свого провадження у судовому засіданні 15 серпня 2017 року, що підтверджується журналом судового засідання (т. 1 а.с. 102).

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кудлюк Олександр Іванович - задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування, та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Зеленодольської міської ради в Апостолівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку земельної ділянки, площею 3,8521 га, що розташована на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 02- 034-0908, яка належала ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП НОМЕР_4 009372, виданого 11 грудня 2003 року головою Апостолівської районної державної адміністрації.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частку 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., з господарськими спорудами: а2 сарай, Б,б літня кухня, В сарай, Г гараж, Д підвал, Е вбиральня, Ж підвал, З сарай, №1-9 паркани, І замощення, що розташований в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі Свідоцтва № НОМЕР_2 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 05.11.1992 року на підставі рішення виконкому Мар`янської сільської ради від 30.10.1992 року Апостолівським БТІ.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частину 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, власником якої був ОСОБА_4 на підставі рішення №21-3 (У) від 26.05.2006 року Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про надання у власність земельної ділянки.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку земельної ділянки, площею 3,8521 гектарів, кадастровий номер 2:034:0908, отриману на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДП № 009372 у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку 1/2 частини житлового будинку загальною площею 82,3 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., з господарськими спорудами: а2 сарай, Б,б літня кухня, В сарай, Г гараж, Д підвал, Е вбиральня, Ж підвал, З сарай, №1-9 паркани, І замощення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/4 частину 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,25 га, по АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, власником якої був ОСОБА_4 на підставі рішення №21-3 (У) від 26.05.2006 року Мар`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про надання у власність земельної ділянки.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: