Справа № 2018/2-165/11
УХВАЛА
"12" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Муратової С.О.,
за участю секретаря - Кіріяченко В.В.,
заявника - ОСОБА_1,
представника заявника - адвоката ОСОБА_2,
представника Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - ОСОБА_3,
До Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 на строк 1 (один) рік з моменту ухвалення такого рішення.
На обґрунтування заяви заявник зазначає, зокрема, що 11.03.2011 Київським районним судом м. Харкова винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 6807С47 від 19.06.2007, № 6807С103 від 15.10.2007, № 6808С40 від 14.05.2008 шляхом надання банку права продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві, а саме: 4-х кімнатній квартири № 22, що розташована у м. Харкові по вул. Мироносицькій, б. 57. Позовні вимоги задоволено в повному обсязі. В провадженні Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавчий лист № 2018/2-165/11/08 від 18.01.2012, виданий Київським районним судом м. Харкова на підставі рішення від 11.03.2011. На початку на 2008 та 2015 років несприятливе зовнішнє середовище, зволікання з проведенням структурних реформ, окупація Автономної Республіки Крим та збройний конфлікт на сході країни зумовили виникнення економічної кризи. До світової фінансової кризи позичальник постійно сплачував заборгованість за кредитними договорами. Проте, через фінансову та економічну кризу, що виникла в Україні та різке знецінення курсу гривні до долару США, позичальник не зміг сплачувати достатню кількість грошових коштів, необхідних на повне погашення щомісячного платежу за кредитом. Саме через зазначені обставини, позикодавець ПАТ «Укрексімбанк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Тобто, вина відповідача у виникненні спору є мінімальною та залежить виключно від обєктивних обставин. Також вказує, що на теперішній час існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, а саме: боржник у виконавчому провадженні на теперішній час незаконно звільнений з посади, ще у 2015 році, є фактично безробітним, внаслідок чого позбавлений джерела доходів, та можливості виконувати рішення суду про стягнення боргу. На теперішній час позов про поновлення на роботі перебуває на розгляді в Окружному адміністративному суді м. Києва; його дружина ОСОБА_4 на теперішній час є безробітною та перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 05.10.2017. Крім дружини, на утриманні боржника знаходиться його малолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що за таких обставин є всі підстави вважати, що боржник, внаслідок обєктивних життєвих обставин позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду про стягнення боргу, і, як наслідок, має право клопотати суд про надання відстрочки виконання рішення.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_2 підтримали подану заяву.
В судовому засіданні представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що в тексті заяви ОСОБА_1 посилається на коливання курсу валют як на підставу неможливості виконання взятих на себе грошових зобовязань. Саме по собі зростання або коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для невиконання взятих на себе зобовязань, оскільки зазначене стосується обох сторін договору. Позичальник при належній завбачливості міг виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливості зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливості отримання, залишення кредиту в національній валюті. В тексті заяви ОСОБА_1 зазначив, що до фінансової кризи позичальник постійно сплачував заборгованість за кредитними договорами. Подіними твердженнями позичальник цинічно вводить суд в оману, оскільки грошові кошти за кредитним договором не сплачувались тривалий час, що підтверджується матеріалами справи і що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Незадовільний фінансовий стан відповідача та криза у державі не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, адже сторони справи перебувають у рівних економічних умовах. Надані до заяви копії документів не є належними і допустимими доказами, оскільки жоден із них не засвідчений належним чином. Більш того, надаючи до суду копію рішення у справі про поновлення на роботі ОСОБА_1 не вказує чи займався в цей період пошуком іншої тимчасової роботи і чи вживав заходів з отримання заробітку в такому випадку. Надаючи довідку з центру зайнятості дружини - заявник власної довідки про перебування на такому обліку також з невідомих причин не надає. Подання скарги є відвертим зловживанням наданими процесуальними правами, яка витікає із власної зацікавленості в затягуванні виконання судового рішення, яке набрало законної сили. В тексті заяви боржник по суті не конкретизує доцільність застосування положень ст. 435 ЦПК України, а обмежується поверховим зазначенням вказаної норми із завуальованими посиланнями на кризи у суспільстві та відсутність роботи у дружини. Подання окремих «технічних» скарг і створення «штучних» умов щодо затягування розгляду справ з метою виграшу часу є однією з актуальних проблем судочинства, оскільки наведене свідчить про зловживання сторонами наданими процесуальними правами. Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово надавав до суду оскарження різного характеру і під будь-яким приводом кожного разу просив суд забезпечити, його позови, заяви шляхом зупинення виконавчого провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки. З положень ч. 5 ст. 435 ЦПК України вбачається, що її застосування можливе виключно у вказаний період - один рік. Натомість, рішення ухвалено 11.03.2011, тобто 9 років потому. За таких обставин, задоволення такої необгрунтованої заяви буде свідчити про грубе порушення норм процесуального права, за вказаних обставин просить в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.
Суд, вислухавши пояснення учасників проце, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Судом достовірно встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено; звернуто примусове стягнення на предмет іпотеки квартиру 4-х кімнатну, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 166,2 кв. м., житловою площею 104,6 кв. м. для задоволення вимог ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Харкові до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у загальній сумі заборгованості 294027 доларів 58 центів США еквівалент 2325963 гр., 97 коп. та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків в загальній сумі 146239 гр. 45 коп.; визначено спосіб реалізації предмету іпотеки: квартири 4-х кімнатної, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 166,2 кв. м., житловою площею 104,6 кв. м. шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною визначеною на підставі оцінки субєктом оціночної діяльності; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанкв м. Харкові судовий збір в сумі 1700 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 250 гр., сплачені позивачем при подачі позовної заяви, а всього стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Державний експортно-імпортний банк Українив особі філії АТ Укрексімбанк в м. Харкові суму у розмірі 1950 гр. (а.с. 232-234 справи № 2018/2-165/11).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.10.2011 заяву відповідача ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 по цивільній справі за позовною заявою ПАТ ПАТ Державний експортно-імпортний банк Українив особі філії АТ Укрексімбанк в м. Харкові до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без задоволення (а.с. 38-39 справи № 2018/2-п-89/11).
Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.12.2011 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилено; заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 залишено без змін (а.с. 75-76 справи № 2018/2-п-89/11)
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.08.2012 касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_1, відхилено, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12.12.2011 залишено без змін (а.с. 112 справи № 2018/2-п-89/11)
В судовому засіданні встановлено, що вказане рішення на разі залишається не виконаним.
Як зазначено вище, як на обставини, що ускладнюють виконання рішення суду та є підставою для відстрочки виконання рішення, заявник посилається на фінансову та економічну кризу, що виникла в Україні та різке знецінення курсу гривні до долару США, оскільки він не зміг сплачувати достатню кількість грошових коштів, необхідних на повне погашення щомісячного платежу за кредитом. Крім того, зазначає, що він у виконавчому провадженні на теперішній час незаконно звільнений з посади, ще у 2015 році, є фактично безробітним, внаслідок чого позбавлений джерела доходів, його дружина безробітна, перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 05.10.2017, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.
Конструкція зазначеної статті передбачає, що у процесі виконання виконавчого документа державним виконавцем можуть виникнути обставини, що перешкоджають або утруднюють примусове виконання.
До таких можна віднести обставини, які свідчать про те, що матеріальне становище боржника не дає змоги виконати вимоги виконавчого документа у встановлені строки чи є спосіб або порядок виконання більш вигідний для боржника.
У частині першійстатті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
За змістом статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає з урахуванням установлених обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виходячи з вимог цивільного процесуального закону та вимог ст. 435 ЦПК України надання розстрочки виконання рішення суду має винятковий характер.
Відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Проте у заяві про відстрочку виконання рішення суду заявником не наведено обставин, які мають характер особливих або виняткових обставин, не надано достатніх доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК України.
Посилання заявника на вказані обставини не є достатніми підставами для відстрочки виконання рішення.
Рішенням суду винесено ще 11.03.2011, та протягом восьми років ще не виконано.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, обґрунтованих обставин щодо утруднення виконання рішення суду, які б мали одночасно об'єктивний, надзвичайний та виключний характер, заявником не надано.

Враховуючи викладене, суд встановивши фактичні обставини справи, враховуючи положення статті 435 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, оскільки надані заявником доводи в обґрунтування підстав звернення до суду не дають підстав для висновку, що існують обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 435 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Постишева, буд. 16) про відстрочку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.03.2011 по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11) до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Суддя Київського районного

суду м. Харкова С.О. Муратова