Справа № 445/297/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на житловий будинок №36 з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований по вул. Головна в с. Гологори Золочівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5, який помер 06.05.2018 року в с. Гологори Золочівського району Львівської області.

В обґрунтування позову вказав, що 06.05.2018 року помер його батько ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, серед якого будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований в с. Гологори, вул. Головна, 36 Золочівського району Львівської області. Однак за життя батько не оформив правовстановлюючих документів щодо його права власності на даний житловий будинок. Після смерті спадкодавця, спадщину прийняв позивач ОСОБА_1, який доводиться йому сином, а його мама, ОСОБА_2 та сестри позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від спадкового майна.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою від 12.02.2019 за №114/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не було представлено правовстановлюючих документів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають, просять їх задоволити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою відповідача про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому провадженні, з огляду на таке.

Копією свідоцтва про смерть серії І-СГ № 493245 стверджується, що ОСОБА_5 помер 06.05.2018 року у селі Гологори Золочівського району Львівської області, про що складено актовий запис №4.

Із копії свідоцтва про народження серії ІІІ-СГ №288631 вбачається, що ОСОБА_1 народився 01.01.1983, його батьками вказані: ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області від 11.02.2019 року № 140, у якій зазначено, що останнім постійним місцем реєстрації і проживання померлого 06.05.2018 року гр. ОСОБА_6 було с. Гологори, вул. Головна, 36 Золочівського району Львівської області. Заповіт від його імені у Гологірській сільській раді не посвідчувався. Спадщину після його смерті фактично прийняв його син - ОСОБА_1, який був зареєстрований та проживав раз із спадкодавцем однією сім'єю за адресою: с. Гологори, вул. Головна, 36 Золочівського району Львівської області з 1983 року по день його смерті, де зареєстрований і проживає по даний час, а також за власні кошти похоронив батька. Згідно запису у господарській книзі № 3 за 2016-2020 роки по с. Гологори, вул. Головна, 36 Золочівського району Львівської області знаходиться житловий будинок із спорудами, побудований у 1971 році, з цегли та перекритий бляхою, власником якого був ОСОБА_5

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_5, померлого 06.05.2018, та відповідно до ст.1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Із копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 117592 вбачається, що 04.07.1970 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 уклали шлюб.

Згідно із копією заяви, 19.07.2018 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу про відмову від частки у спільному майні подружжя та відмову від спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_6

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Із копії довідки Золочівського МБТІ від 16.01.2019 року № 73 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами по вул. Головна, буд. 36 у с. Гологори Золочівського району на правах приватної власності за ОСОБА_5 не зареєстрований.

Відповідно до копії технічного паспорта виданого Золочівським МБТІ на житловий будинок індивідуального житлового фонду, у с. Гологори, по вул. Головна № 36 Золочівського району, такий є виготовлений 16.01.2019 року.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив.

Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

На підставі положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, заявивши про це у своїх заявах, поданих на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлого батька, спадщину фактично прийняв, але не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 5, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 89, 95, 141, 258-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 82, 28, 392, 1218, 1261, 1269 ЦК України, суд-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 права власності на житловий будинок №36 з приналежними до нього господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований по вул. Головна в с. Гологори Золочівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_5, який помер 06.05.2018 року в с. Гологори Золочівського району Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12.03.2019.

Суддя П.В. Пилип'як