ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 615/313/19

провадження № 22-ц/818/3709/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивачі ОСОБА_1 ,

відповідач Сніжківська сільська рада Валківського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Валківського районного суду Харківської області, ухвалене 13 травня 2019 року о 12 годині 41 хвилина у складі судді Товстолужського О.В. (повний текст рішення складений 17 травня 2019 року), -

установив:

У лютому 2019 року Ліпчанський Володимир Віталійович, який діяв в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених у березні 2019 року (а.с. 32-34) позовних вимог просив визнати за ОСОБА_1 право власності на житлові будинки № НОМЕР_1 та № 7, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер двоюрідний брат позивача по лінії батька - ОСОБА_3 . Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року ОСОБА_1 був визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 16 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В. була відкрита спадкову справу №22/2018. За життя ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій належали два об`єкти нерухомості: житлові будинки за адресами по АДРЕСА_2 з надвірними будівлями. Прийнявши спадщину після ОСОБА_4 фактично, ОСОБА_3 права на спадкове майно не оформив. Нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини після ОСОБА_3 , оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинки. Спадкодавець ОСОБА_3 одружений не був, дітей не мав, батьки померли раніше за нього.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів своїх родинних зв`язків зі спадкодавцем, не довів зв`язків останнього з ОСОБА_4 Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів належності на праві власності ОСОБА_4 житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 за АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позов задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначає, що заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 23 березня 2018 року було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідниим братами. Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_3 підтверджено копією договору купівлі-продажу та технічним паспортом. А житловий будинок № 7 побудований до 1980 року й відповідно до діючого на той час законодавства право власності на нього підтверджується записом у погосподарській книзі.

Сніжківська сільська рада у відзиві проти задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 не заперечувала. Зазначила, що на час смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_4 . Разом із нею на час смерті був зареєстрований її онук ОСОБА_3 3 серпня 1972 року Сніжківська сільська рада посвідчила договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_3 . Житловий будинок АДРЕСА_4 за по господарською книгою № 9 за 2001-2005 роки як об`єкт ПГО має реєстраційний номер 750, відкритий на ОСОБА_4 ОСОБА_3 із заявою про зазначення його головою вказаного домоволодіння не звертався.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як убачається із матеріалів справи, батьками позивача у справі ОСОБА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13). Батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 131).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У січні 2018 року ОСОБА_1 звертався до Валківського районного суду Харківської області із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Заочним рішенням суду від 28.03.2018 позов ОСОБА_1 в цивільній справі № 615/57/18 був задоволений. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому суд першої інстанції, задовольняючи позов виходів із доведеності того, що ОСОБА_3 двоюрідний брат ОСОБА_1 (а.с. 27).

На доведеність спорідненості ОСОБА_3 та ОСОБА_1 також указує те, що в наданих Сніжківською сільською радою документах (довідках, листах) ОСОБА_3 значиться як онук ОСОБА_4 (а.с. 15, 145, 146). Онуком ОСОБА_4 є й позивач у справі (а.с. 130-132).

Тому колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про недоведеність того, що ОСОБА_3 був двоюрідним братом ОСОБА_1

3 серпня 1972 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_8 за договором купівлі-продажу житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с. 16). Сніжківська сільська рада у відзиві на апеляційну скаргу не заперечувала, що зазначений договір купівлі-продажу нею посвідчувався (а.с. 145-146).

3 травня 1989 року за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_3 в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 50 згідно інформаційної довідки Комунального підприємства «Валківське бюро технічної інвентаризації» № 02-08/253 від 26.06.2017 (а.с. 17).

Згідно довідки Сніжківської сільської ради № 02-28/23 від 16.01.2019 та відзиву на апеляційну скаргу житловий будинок АДРЕСА_4 значиться згідно з погосподарською книгою № 9 за 2001-2005 роки як об`єкт ПГО за ОСОБА_4 та має реєстраційний номер 750 (а.с. 21, 145-146).

Відповідно до технічного паспорту від 06.11.2018 житловий будинок та надвірні споруди за адресою: АДРЕСА_4 побудовані до 1980 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Як роз`яснив у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975, підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 30 та № 32 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 1/5 від 19.01.1976, було затверджено зразок довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, колегія суддів уважає доведеним факт належності ОСОБА_4 на праві власності житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.05.2017 (а.с. 14).

Згідно довідки Сніжківської сільської ради № 02-21/449 від 15.06.2017 на час смерті ОСОБА_4 була постійно зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_4 . Разом з нею, на день її смерті був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онук (а.с. 15).

Відповідно до частин першої та другої статті 1258 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України онуки відностяться до спадкоємців п`ятої черги за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав на час смерті спадкодавця разом з нею, вважається, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 28.03.2018 в цивільній справі № 615/57/18 ОСОБА_1 був визначений додатковий строк два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

В межах цього строку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук Сергія Васильовича із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 Нотаріусом була заведена спадкова справа № 22/2018. Однак через відсутність документів, що підтверджували б право власності ОСОБА_4 на житлові будинки, ОСОБА_1 не зміг оформити свої спадкові права згідно інформації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук Сергія Васильовича № 26.10.2018 № 01-16/537 (а.с. 11).

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).

Таким чином, відповідно до статті 392 ЦК України з вимогами про визнання права власності на спадкове майно спадкоємець може звернутися до особи, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно.

У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку.

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено в оформленні його спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нової постанови. Позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити в повному обсязі.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Право власності на спадкове майно визнано за ОСОБА_1 , Сніжківська сільська рада Валківського району Харківської області не є спадкоємцем ОСОБА_3 , а тому судові витрати, понесені позивачем при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій необхідно віднести за рахунок позивача. В позовні заяві ОСОБА_1 проти цього не заперечував (а.с. 3-5).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 13 травня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 18,2 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г» за адресою: АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 92,8 кв.м., житловою площею 56,1 кв.м. та надвірні будівлі: погріб літ. «П», літній душ літ. «Б», вбиральня літ. «В» за адресою: АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний