Справа № 513/1306/18
Провадження № 2/513/243/19
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019 року
Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тончевої Н.М.
при секретарі Коротаєвій О.В.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти:
на утримання доньки Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття;
аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною трьох років.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний.
У звязку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом.
Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, не заперечую щодо розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання судовою повісткою за адресою, вказаною в позовній заяві, але на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат выбыл».
В подальшому, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_2 до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з'явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Пунктом 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (ч. 1 ст. 42 ЦПК України).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про судове засідання, відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не зявився та не повідомив причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Враховуючи, що позивачка не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №260749, виданим 15 листопада 2016 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.5).
23 листопада 2017 року народилась ОСОБА_1 Ніколь Борисівна, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №531855, виданим 05 грудня 2017 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.6).
З довідки виконавчого комітету Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області від 10 грудня 2018 року №2386 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 мешкає в будинку №18 по вулиці Молодіжна села Зоря Саратського району Одеської області разом з донькою Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні (а.с.7).
Позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН Саратської РДА Одеської області та отримує щомісячну єдиноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 860 гривень, що підтверджується довідкою від 11 грудня 2018 року (а.с.9).
Дитина ОСОБА_1 Ніколь Борисівна, ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє з діагнозом «Центральний мязовий дефект міжшлункової перетинки. Відкрите овальне вікно з аневризмою міжпередсердної перетинки. НК І ст., гіпоксично-ішемічна енцефалопатія, синдром пригнічення, конюгаційна жовтяниця», що підтверджується медичними довідками (а.с.10,11,13,14)
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Ніколь, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частино 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Тож, враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.
У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог.
Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 26 грудня 2018 року (а.с.1).
Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 29 травня 2018 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 704 гривні 80 копійок.
Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1409 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,142,264,265,268,272, 280-283, 288, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_1 Ніколь Борисівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до 23 листопада 2035 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26 грудня 2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_1 Ніколь Борисівною, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до 23 листопада 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н. М. Тончева