Провадження № 2/761/3508/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Пономаренко Н.В..

з участю секретаря: Малашевського О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

Відповідно до ухвали судді Печерського районного суду м.Києва від 29.05.2018 року матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 3121,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на його користь сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтувано тим, що 22.04.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «KIA Clarud», яким керував ОСОБА_2.

При цьому, на момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8500900, відповідно до умов якого позивачем було виплачено ОСОБА_2, страхове відшкодування в розмірі 3121,00 грн.

Разом з тим, відповідно до постанови Печерського районного суду м.Києва по справі №757/22445/16-п відповідача було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП, а також встановлено, що ОСОБА_1 покинула місце ДТП.

На підставі зазначеного, а також посилаючись на положення ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 17.01.2019 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд справу розглядати у відсутність його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 18.12.2015 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить Поліс № АІ/8500900 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається зі змісту вказаного Полісу, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Разом з тим, 22.04.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки «Toyota Auris», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «KIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, яка призвела до механічних пошкоджень цих транспортних засобів.

Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2016 року відповідача було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

При цьому, вказаною постановою також встановлено, що відповідач покинула місце ДТП, а

Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП та обставини цього ДТП, не потребують доказування.

В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з умовами Полісу позивачем, на підставі заяви ОСОБА_2 від 04.05.2016 року, ремонтної калькуляції № ДКЦВ-11677 від 10.05.2016 року та Страхового акту №ДКЦВ-11677 від 15.09.2016 року було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_2, у розмірі 3 121,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16967 від 16.09.2016 року.

Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що оскільки відповідач залишив місце ДТП, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, як до страхувальника, про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Також, як вбачається з матеріалів справи, з метою врегулювання спору в досудовому порядку 09.03.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією №11677 про відшкодування збитків в порядку регресу, однак, в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем погашена не була.

В свою чергу, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, відповідно до п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 3 121,00 грн. підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1 762 грн. 00 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 280-282, 289, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

вирішив:

позов Приватного акціонерного товариства до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 3 121 (три тисячі сто двадцять один) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,, місцезнаходження: 03038, м.Київ, вул. Івана Федорова, 32-а)

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст складено 06.03.2019.

Суддя: