УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренка К.Ю.,

державного виконавця Уварової Н.О.,

розглянувши подання головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання державний виконавець вказала, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого листа № 417/2638/16-ц, виданого 13.06.2017 року Марківським районним судом Луганської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 1 401 737,58 грн.

Державний виконавець в судовому засіданні підтримала подання, а також надала для огляду суду матеріали виконавчого провадження ВП № 55903471 та опис виконавчого провадження.

Розглянувши вказане подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП № 55903471, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно із копією виконавчого листа, виданого 13.06.2017 року Марківським районним судом Луганської області по цивільній справі № 417/2638/16-ц, стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 1 404 737 грн. 58 коп., з яких: 1 319 325,00 грн. заборгованість за договором позики; 82 412,58 грн. 3% річних.

Відповідно до копії постанови старшого державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Макогон Ірини Вікторівни від 02.03.2018 року, відкрито виконавче провадження ВП № 55903471 щодо виконання виконавчого листа № 417/2638/16-ц, виданого 13.06.2017 року Марківським районним судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 404 737 грн. 58 коп., з яких: 1 319 325,00 грн. заборгованість за договором позики; 82 412,58 грн. 3% річних.

З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.184-26831/0/15-19 від 25.07.2019 року вбачається, що інформації стосовно громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 02.03.2018 року (з дати відкриття виконавчого провадження) в базі даних не виявлено.

Згідно із копією постанови головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Уварової Наталії Олександрівни від 05.04.2019 року, у виконавчому провадженні ВП № 55903471 замінено стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області №10803/17.1-77 від 16.10.2019 року на виконанні в Луганському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 417/2638/16-ц, виданого 13.06.2017 року Марківським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 1 401 737,58 грн. Станом на 16.10.2019 року заборгованість не сплачена та становить 1 401 737,58 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В Законі № 1404-VIII значення поняття «ухилення» не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених рішенням», вжите у п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд зауважує, що в матеріалах виконавчого провадження ВП № 55903471 відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх боргових зобов`язань. Зокрема, державним виконавцем не було надано жодних відомостей стосовно того, що боржник був належним чином повідомлений про факт відкриття виконавчого провадження.

При цьому, державний виконавець вжив заходів з приводу з`ясування того, чи є боржник внутрішньо переміщеною особою і за якою адресою, зокрема виконавець встановив адресу реєстрації боржника в якості внутрішньо переміщеної особи у м. Старобільську. Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження ВП № 55903471 відсутні докази направлення боржнику за місцем його реєстрації в м. Старобільську будь-яких повідомлень, копій постанов тощо з приводу виконавчого провадження ВП № 55903471.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні будь-які докази про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 353-355, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін