Єдиний унікальний номер 226/2290/18 Номер провадження 22-ц/804/2703/19
Головуючий у 1-ій інстанції Рибкін О.А. Єдиний унікальний номер 226/2290/18
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/2703/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Азевича В.Б., Біляєвої О.М.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року цивільну справу № 226/2290/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я (головуючий у 1 інстанції суддя Рибкін О.А.)

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. В обґрунтування якого зазначав, що 21.06.2015 року, під час перебування на території Російської Федерації, відповідачем йому було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого він на тривалий час втратив працездатність. Відповідач визнав свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 КК РФ, зобов`язався виплатить йому грошову компенсацію завданої шкоди у розмірі 150000 рублів, що еквівалентно 63000 гривень на день подачі позовної заяви, та надав йому відповідну розписку від 16.11.2015 року, але вказану компенсацію не виплатив. Тому він просить суд стягнути з відповідача 63000 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`ю, 3% річних у розмірі 5126,30 грн. та інфляційні втрати у розмірі 20390,60 грн.

Представником відповідача було надано клопотання про витребування відомостей з Гірничої судової дільниці м.Воркути Республіки Комі РФ щодо відшкодування ОСОБА_2 шкоди завданої потерпілому ОСОБА_1 в межах кримінальної справи.

Ухвалою Димитрівського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року клопотання представника відповідача про витребування відомостей задоволено, направлено судове доручення Гірничої судової дільниці м.Воркути республіки Комі РФ. Зупинено провадження у справі до надходження відповіді на судове доручення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування зазначає, що вважає наведену ухвалу в частині зупинення провадження у справі неправомірним, оскільки відповідно до ст. 251 ЦПК України направлення судового доручення не є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі. Зупинення провадження не є доцільним та призведе до необґрунтованого затягування розгляду справи, який почався ще 20 вересня 2018 року. Крім того, суд неправомірно взяв на себе обов`язки по витребовуваню доказів у справі оскільки у відповідача було достатньо часу для їх надання самостійно.

Особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою на ім`я ОСОБА_1 , його заявою про розгляд справи у його відсутність та поштовим повідомленням про неможливість вручення судової повістки ОСОБА_2 у зв`язку з його відсутністю за повідомленою адресою місцезнаходження, що відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Доручення суду надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

З матеріалів справи убачається, що в провадженні Димитровського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 21.06.2015 року, під час перебування на території Російської Федерації, відповідачем йому було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого він на тривалий час втратив працездатність. Відповідач визнав свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 КК РФ, зобов`язався виплатить йому грошову компенсацію завданої шкоди у розмірі 150000 рублів, що еквівалентно 63000 гривень на день подачі позовної заяви, та надав йому відповідну розписку від 16.11.2015 року, але вказану компенсацію не виплатив.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про витребування доказів, в обґрунтування якого зазначав, що шкода, яка завдана позивачу внаслідок ушкодження здоров`я, відшкодована відповідачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1 ст.112 КК РФ, яка перебувала у проваджені Гірничої судової дільниці м. Воркути республіки Комі РФ. 16.11.2015 по вказаній справі було винесено постанову про закриття кримінальної справи в якій зазначено, що підсудний загладив заподіяну злочином шкоду.

Задовольняючи надане клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що для належного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для встановлення наявності або відсутності факту відшкодування шкоди відповідачем, необхідно витребувати наявну в матеріалах кримінальної справи № 1-58/15 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.112 КК РФ інформацію щодо відшкодування останнім шкоди завданої потерпілому. У зв`язку з чим направлення судового доручення Гірничої судової дільниці м.Воркути республіки Комі РФ а є обґрунтованим та необхідним для повного і всебічного з`ясування обставин, необхідних для розгляду даної цивільної справи по суті.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, документи які стосуються відомостей щодо відшкодування шкоди, у тому числі розписки та ін., є одним з доказів щодо обставин справи.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно зі частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач вважає за необхідне надати у цій справі, як доказ відшкодування завданої шкоди документи, які наявні в матеріалах кримінальної справи.

Відповідно до частини 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції принципу диспозитивністі при витребування доказів, оскільки з матеріалів справи убачається, що ухвала суду постановлена за наслідками розгляду клопотання, наданого відповідачем, яке було розглянуто відповідно до вимог ст. 87 ЦПК України. Відмова у направлені судового доручення для витребування документів, що стосуються предмету доказування у цій справі, про яке заявлено клопотання представником відповідач, порушить принцип змагальності цивільного процесу.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави надає суду право.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини, положення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано на виконання приписів процесуального закону та норм міжнародного права звернувся до компетентного органу Російської Федерації із судовим дорученням та, оскільки виконання цього доручення потребує часу, який може вийти за межі визначених ЦПК України строків розгляду справи,- зупинив провадження у справі до надходження відповіді компетентного органу іноземної держави на судове доручення, як це передбачено пунктом 12 частини 1 статті 253 ЦПК України.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на затягування розгляду справи не може бути підставою для скасування ухвали про зупинення провадження, оскільки зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків (ч.1 ст. 125 ЦПК України), та суд зупинив провадження саме для унеможливлення порушення строків розгляду справи, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 10 ЦПК України застосовується судами при розгляді справ як джерело права, дійсно, роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ, однак розумність тривалості судового провадження не ставиться в залежність від необхідності виконувати приписи процесуального законодавства щодо судового процесу.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Оскільки виконання судового доручення на території іншої держави займе тривалий час, суд першої інстанції зупинив провадження у справі до надходження відповіді від компетентного суду Російської Федерації на судове доручення про надання правової допомоги провадження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановляючи дану ухвалу, діяв в межах вимог процесуального закону, об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про винесення судового доручення та зупинення провадження у справі.. Ухвала суду першої інстанції винесена з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: В.В. Папоян

В.Б. Азевич

О.М. Біляєва