Справа № 172/139/19
Провадження № 2/172/173/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Битяка І.Г.

за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М.

позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з нього на підставі рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 року стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.11.2018 року і до повноліття дитини. На даний час він проживає однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, яка має неповнолітнього сина, який також проживає з ними та знаходиться на їх утриманні. Крім того, у нього на утриманні знаходиться його непрацездатна мати, яка є пенсіонером по інвалідності. Постійного місця роботи він не має, працює на тимчасових роботах, його середньомісячний заробіток складає 2500 грн. Стягнення аліментів у розмірі вказаному у рішенні суду є надто великою сумою для нього, і після відрахування з його доходу вказаної суми, у нього майже не залишається коштів для задоволення своїх матеріальних потреб та потреб своєї сім'ї.

У зв'язку з цим просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.

Ухвалою судді від 11.02.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав. Пояснив, що хоче зменшити розмір аліментів так як ніде не працює хоча є працездатним. На обліку як безробітній перебував, але був знятий з нього близько семи років тому. У нього є старший брат, який також допомагає в утриманні матері.

Відповідач надала суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, він не надав доказів, що його співмешканка та її син знаходяться на утриманні ОСОБА_1 Крім того, позивач не надав суду доказів того що він утримує свою матір. Також вказує, що позивач працює в Республіці Польща і його дохід перевищує 2500 грн.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 26 листопада 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6.

З довідки виконавчого комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 05.02.2019 року видно, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає АДРЕСА_2 та має склад сім'ї: співмешканка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та пасинок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Довідкою до акту огляду МСЕК № 633204 від 05.12.2016 року та пенсійним посвідченням

№ НОМЕР_1 підтверджується факт, що мати позивача ОСОБА_8 є інвалідом ІІ групи з 01.01.2017 року, не здатна до трудової діяльності та отримує пенсію по інвалідності.

Статтями 180, 183 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 посилається як на підставу своїх вимог про зменшення розміру аліментів на те, що він створив нову сім'ю, утримує неповнолітню дитину своєї співмешканки, а також у нього на утриманні перебуває його мати, яка є пенсіонером, однак позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.

Так, батьки позивача дійсно є пенсіонерами, але проживають окремо та мають інших дітей, даних щодо сплати аліментів позивачем на їх користь немає. Оскільки неповнолітні діти теперішньої дружини позивача мають іншого батька то саме він разом з матір'ю зобов'язані законом їх утримувати тоді як у позивача є таке право, яке той може реалізувати лише після виконання обов'язку по утриманню своїх власних дітей. Недостатній заробіток і відсутність роботи суд не може визнати поважними причинами, оскільки відсутні об'єктивні перешкоди для працевлаштування працездатного позивача на роботу.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 180, 183, 192, 273 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 131, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк