Справа № 712/8600/19
Провадження № 2/712/2027/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог від 25 липня 2019 року просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що в 1988 році отримала чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю в складі її та трьох дітей; квартира на даний час не приватизована.

У 1991 році відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із дочкою позивача ОСОБА_3 , а тому для можливого отримання зятем та дочкою квартири, позивач зареєструвала його місце проживання у своїй квартирі.

19 січня 2010 року ОСОБА_2 із своєю сім`єю покинув квартиру позивача, а згодом звернувся до суду з позовом про примусове вселення до цієї квартири, а також виселення та зняття з реєстрації місця проживання сина ОСОБА_1 ОСОБА_4

15 листопада 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення про примусове вселення відповідача та членів його сім`ї до квартири позивача, але до цієї квартири відповідача не пускає її син ОСОБА_4 , який також є квартиронаймачем.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 , з допомогою державних виконавців, лікарів-психіатрів Черкаського психоневрологічного диспансеру та інших невідомих людей, робив спробу вселитись до її квартири, але зробити це не вдалось.

На даний час відповідач не бажає вселятись до спірної квартири, а внаслідок несплати ним виконавчого збору його виконавчий лист про примусове вселення було повернуто до ВДВС.

Із 2014 року дочка позивача та відповідач разом не проживають та розлучились, відповідач не проживає у квартирі більше 6 місяців та не несе витрати на житлово-комунальні послуги, а відтак реєстрація його місця проживання у квартирі призводить до порушення прав основного квартиронаймача на отримання житлової субсидії

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 16 жовтня 2019 року, яку внесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження було закрито та, зі згоди сторін, призначено судовий розгляд справи в той же день після підготовчого судового засідання.

У вступному слові 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 позов підтримала. Додатково пояснила, що дійсно на даний час існує не скасоване рішення суду про вселення відповідача до її квартири та зобов`язання її не чинити відповідачу перешкод у користування квартирою, шляхом надання ключа до вхідних дверей. Проте це рішення не виконує її син ОСОБА_4 , який заперечує проти вселення ОСОБА_2 та проти надання позивачем ключем відповідачу від квартири. Оскільки саме син ОСОБА_4 здійснює її догляд на надає всіляку допомогу та підтримку, то позивач не може вчиняти всупереч волі сина. Просила також врахувати, що відповідач має борг із сплати житлово-комунальних послуг у розмірі орієнтовно 120 000 грн, які відмовляється сплачувати. У зв`язку з величезним боргом за житлово-комунальні послуги та тим, що в квартирі зареєстровані відповідач та його діти, які мають самостійні доходи, позивачу було відмовлено в отриманні житлової субсидії, що призводить, зокрема, до нарахування приблизно 3 000 грн в холодну пору року лише за опалення квартири. Зауважувала, що на даний час виконавчі листи про примусове вселення її колишнього зятя ОСОБА_2 до її квартири повернуто стягувачу у зв`язку з несплатою виконавчого збору, що, на думку позивача, свідчить про відсутність у відповідача інтересу до квартири та наміру вселятись до цього житла.

Відповідач ОСОБА_2 у вступному слові в судовому засіданні 16 жовтня 2019 року проти задоволення позову заперечив. Додатково пояснив, що квартира АДРЕСА_1 є його єдиним житлом, де зареєстровано місце проживання на території України. Він із сім`єю дійсно у січні 2010 року виїхав з вказаної квартири у зв`язку з тим, що відповідач робила нестерпними умови для проживання. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2012 року його та членів сім`ї було вселено, але не зважаючи на неодноразові спроби вселитись, відповідач та її сини чинять цьому активний опір, про що свідчать акти, складені державними виконавцями та присутніми під час вселення особами. На даний час він працює у Польщі, де заробляє на придбання житла у м. Черкаси. Зазначив, що неодмінно сам зніме з реєстрації своє місце проживання у спірній квартирі, як тільки придбає свою окрему квартиру.

Заслухавши вступне слово позивача та відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Частиною першою ст. 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Із системного аналізу положень ст. ст.71, 72 ЖК Української РСР можна зробити висновок про те, що підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є відсутність такої особи понад встановлені строки без поважних причин, що узгоджується із роз`ясненнями викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України".

Судом установлено, що відповідно до ордера № 009857 серії «А» від 24 червня 1988 року на жиле приміщення, ОСОБА_1 з сімєю з 4 осіб (вона, дочка ОСОБА_5 , сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) отримала право на зайняття чотирикімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 50,79 кв.м.

У 2003 році ОСОБА_1 надала письмову згоду на вселення ОСОБА_2 до вказаної квартири, як чоловіка своєї дочки ОСОБА_8 19 січня 2010 року ОСОБА_2 та члени його сім`ї покинули квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з неприязними відносинами з ОСОБА_1 . Цих обставин сторони не заперечували в судовому засіданні.

Згідно з витягом із протоколу № 43 від 29 серпня 2019 року засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради для розгляду питань щодо призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій, ОСОБА_1 відмовлено у призначення житлової субсидії на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки у складі її сім`ї значаться особи, за яких не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, та у зв`язку з простроченою понад місяць заборгованістю за житлово-комунальні послуги, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 зазначала про те, що відповідач не є членом її сім`ї та без поважних причин протягом 6 місяців не користується спірним житлом.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд враховує наступне.

Так, рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 листопада 2012 року у справі № 2-294/11, що набрало законної сили 7 травня 2013 року, позов ОСОБА_2 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ОСОБА_1 , КП «Соснівська служба утримання будинків» ЧМР, третя особа: Служба у справах неповнолітніх виконкому Соснівської районної ради м.Черкаси, ОСОБА_4 , про вселення, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зміну договору найму жилого приміщення задоволено частково. Вселено ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до квартири АДРЕСА_1 . Зобовязано ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ключі від вхідних дверей квартири та не чинити їм перешкод у користуванні квартирою. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи: КП «Соснівська СУБ» ЧМР, КП «Черкаситеплокомуненерго», КП «Черкасиводоканал», ВАТ «Черкасигаз» про зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відмовлено.

23 вересня 2014 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Із змісту наданих відповідачем копій актів державних виконавців від 25 вересня 2014 року, 5 лютого 2015 року, 8 грудня 2015 року та 26 січня 2016 року випливає, що відповідач ОСОБА_2 вживав заходів для примусового вселення разом із сім`єю до квартири АДРЕСА_1 , але вселитись не вдалось у зв`язку з активним чиненням опору цьому з боку ОСОБА_1 та її синів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Крім того, у 2014-2017 роках ОСОБА_2 та члени його сім`ї активно оскаржували дії державних виконавців щодо не вчинення виконавчих дій при примусовому вселенні до спірної квартири.

Про безуспішні спроби ОСОБА_2 вселитись до квартири через перешкоди в цьому з боку синів ОСОБА_1 повідомили в судовому засіданні також і свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не втратив свого зв`язку із квартирою АДРЕСА_1 та вживав заходів для вселення, які не дали результату.

Суд також враховує надані ОСОБА_1 пояснення в судовому засіданні про те, що вселення ОСОБА_2 до квартири відбулось у 2003 році за її добровільної згоди, а перешкоди у користуванні ОСОБА_2 спірною квартирою з боку її синів існують і на даний час, оскільки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 категорично заперечують проти вселення відповідача до цього житла через вкрай неприязне відношення до ОСОБА_2 та не дозволяють їй надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей квартири.

Отже, існування невиконаного судового рішення, що набрало законної сили, про вселення наймача ОСОБА_2 до спірної квартири, у сукупності з установленими судом обставинами чинення перешкод відповідачу у користуванні вказаною квартирою не дають підстав дійти висновку про те, що відповідач втратив право користування цим жилим приміщенням.

Посилання ОСОБА_1 на те, що виконавчий лист на примусове виконання рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 15 листопада 2012 року у справі № 2-294/11 було повернуто стягувачу Савку Ю.Я. постановою Соснівського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 9 листопада 2018 року у зв`язку з нездійсненням авансування витрат виконавчого провадження, на думку суду, не може свідчити про втрату ним права користування вищевказаною квартирою та інтересу до квартири, оскільки із змісту цієї ж постанови ВДВС випливає, що такий може бути повторно пред`явлений до примусового виконання до 9 листопада 2021 року.

Та обставина, що ОСОБА_2 з 2014 року не є членом сім`ї ОСОБА_1 , не може бути підставою для задоволення позову, оскільки з 2003 року відповідач, зі згоди в тому числі й ОСОБА_1 , набув право окремого самостійного користування такою квартирою нарівні з іншими наймачами, яке, як видається із вище встановлених обставин, не втратив і на даний час.

З огляду на викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкас протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 22 жовтня 2019 року.

Суддя: Я.В. Пересунько