ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4038/19 Справа № 189/461/18 Суддя у 1-й інстанції - Пустовар О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (найменування якого змінено на АТ КБ "ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вказували, що відповідно до договору № б/н від 11 вересня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25 березня 2018 року має заборгованість в розмірі 61.013 грн.07 коп., з яких: 435 грн.40 коп. заборгованість за кредитом; 52.304 грн.19 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5.130 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. штраф (фіксована частина); 2.893 грн.48 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, банк просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 61.013 грн.07 коп. за кредитним договором та судові витрати по справі.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі; відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір; якщо суд не згоден з розрахунками позивача, суд повинен був надати свій розрахунок.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н від 11 вересня 2008 року за згодою останнього, за яким банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту кредитка "Універсальна" з базовою відсотковою ставкою 2,5 %.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 11 вересня 2008 року, станом на 25 березня 2018 року відповідач має заборгованість в розмірі 61.013 грн.07 коп., що складається з наступного: 435 грн.40 коп. - заборгованість за кредитом; 52.304 грн.19 коп. - заборгованість за процентами; 5.130 грн. - комісія, в тому числі нарахована комісія; 3.143 грн.48 коп. - заборгованість по штрафам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням вимог ст.261 ЦК України позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж по кредитному договору відповідачем здійснено 25 липня 2014 року та з того часу відповідачем не здійснено жодного платежу, а позивач звернувся до суду з позовом лише 03 квітня 2018 року, тобто з порушенням строків позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом положень статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що заява від 11 вересня 2008 року, підписана ОСОБА_1, не містить зазначення строку дії картки кредитка "Універсальна" НОМЕР_1, що була видана позивачу.

З довідки, наданої позивачем від 27 грудня 2018 року (а.с.98), вбачається, що за кредитним договором б/н від 11 вересня 2008 року ОСОБА_1 отримав картки НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня листопада 2015 року.

За таких обставин, ані з заяви від 11 вересня 2008 року, ані з довідки банку від 27 грудня 2018 року, встановити на який строк видана відповідачу саме картка кредитка "Універсальна" НОМЕР_1 з матеріалів справи неможливо.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності, в якій він зазначає, що останній платіж за вказаним договором ним здійснено 25 липня 2014 року.

З виписки за карткою НОМЕР_1, доданої АТ КБ "ПриватБанк" до апеляційної скарги (а.с.109-111), вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 дійсно здійснив 25 липня 2014 року шляхом поповнення вказаної картки в банкоматі самообслуговування на 70 грн., далі згідно виписки платежі відповідачем не здійснювались.

Зважаючи на зазначені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про застосування позовної давності відповідно до ст.257, 261,267 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір; позивачем надані належні та допустимі докази по справі не спростовують висновок суду першої інстанції про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 18 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.