Справа № 756/1968/19
Провадження № 2 /331/1406/2019
18 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Жукової О.Є.,
за участю секретаря - Качан К.К.,
розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом до відповідача, з тих підстав, що з 14 жовтня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Перебувати у подальших шлюбних відносинах не бажає, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, місцем проживання сина визначити її місце проживання.
Представник позивача адвокат Саламон Л.Ю. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Представник третьої особи в наданій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність та прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони з 14 жовтня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3174.
Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом держаної реєстрації актів цивільного стан Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1387.
Спільне життя у подружжя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Між ними втрачені фізичні зв`язки, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Спільного господарства подружжя не веде. На теперішній час проживають окремо.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Як вбачається з пояснень, викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з ОСОБА_2 .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна.
За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, в розумінні ст. 112 СК України, а тому шлюб слід розірвати.
Вирішуючи позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд виходить з такого.
Згідно Принципу 6 Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю.
Статтею 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має постійний дохід, працює шеф-редактором в ТОВ «Тінспіріт», що підтверджено довідкою про підтвердження місця роботи виданою директором ТОВ «Тінспіріт» Синельниковим Є.О. .
Позивач ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 постійно проживає в орендованій квартирі за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджено договором оренди житлового приміщення укладеного 16.06.2017 року.
Згідно довідки від 28 січня 2019 року виданої директором ДНЗ № 579 Шмигун А.В. ОСОБА_1 , заначено, що її син ОСОБА_3 з 03.09.2018 року відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 579 .
Висновком Оболонської районною в місті Києві державною адміністрацією, як органом опіки та піклування від 30.08.2019 року рекомендовано визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом із матір`ю. Також заначено, що дитина проживає з матір`ю за адресою; АДРЕСА_1 , спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї' Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації 12 серпня 2019 року було проведено обстеження житлово-побутових умов та встановлено, що для проживання та виховання дитини створені належні умови. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, мати дитини, ОСОБА_1 наполягала на визначенні місця проживання дитини з нею, батько ОСОБА_2 , повідомив, що не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.
Враховуючи досліджені обставини, а також вік, прихильність дитини до матері, та те , що проживання малолітньої дитини із позивачем відповідатиме інтересам дитини, у той час як виняткових обставин для розлучення дитини з матір`ю не встановлено, суд враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини разом із матір`ю, в інтересах дитини, вважає за необхідне місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити разом з матір`ю.
Спору про розподіл майна суду не заявлено.
На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 3,4,11-13, 19, 200, 206 , 263, 265, 280-281 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, - задовольнити .
Шлюб зареєстрований з 14 жовтня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 3174, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « ОСОБА_1 ».
Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2019 року .

Суддя: О.Є. Жукова

18.10.2019