КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 752/25780/18 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Шевченко Т.М.

22 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.,

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Троїцька» на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Троїцька» про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ Фірма «Троїцька» та просив стягнути з відповідача суму матеріального збитку, яка складає 28 079,80 грн., 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди, 8 000 грн. витрати на правничу допомогу, судові витрати та витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 800 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ Фірма «Троїцька» на користь ОСОБА_1 28 079,80 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, 800 грн. витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження та 704,80 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ Фірма «Троїцька» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування та невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд ухвалив оскаржуване рішення всупереч вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Зазначило, що жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які підтверджують, що послуги з підземного паркінгу надає відповідач, позивачем до суду не надано, тому такі висновки є помилковими. Звертає увагу на те, що причиною ДТП внаслідок якого і було пошкоджено автомобіль позивача стало недотримання останнім безпечного інтервалу та порушення ним правил дорожнього руху.

Вказує на не доведення факту наявності з боку відповідача вини, що могло спричинити моральну шкоду позивачу.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9623/2019
Позивач відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не подав.

У судовому засіданні представник ТОВ Фірма «Троїцька» - Бойкініч Р.С. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.

ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивача підлягає відшкодування завданого йому матеріального збитку в розмірі 28 079,80 грн. та 800 грн. вартість витрат за проведення висновку. Враховуючи обставини порушення прав позивача, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується даними пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а. с. 7).

19 вересня 2018 року о 11 год. 45 хв. по вул. Червоноармійській, 72 в м. Києві на території підземного паркінгу сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (а. с. 11). У результаті даної події був пошкоджений автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу (а. с. 8).

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив паркування на підземному паркінгу на місці для інвалідів у межах розмітки відповідного місця. Як вбачається з фотознімків, залізний крюк, яким було пошкоджено автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 виступає з бетонного стовпа, біля якого припаркував свій автомобіль водій ОСОБА_1 , за межі розмітки відповідного паркувального місця. Постанова є чинною (а. с. 38).

Послуги з підземного паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , надавала ТОВ «Фірма «Троїцька».

01 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Директора ТОВ «Фірма «Троїцька» із заявою про відшкодування фінансових витрат згідно висновку № 1459 експертного дослідження.

Листом від 30 листопада 2018 року директор ТОВ фірми «Троїцька» Каширов О.В . відмовив ОСОБА_1 у відшкодуванні фінансових витрат у зв`язку з відсутністю підстав (а. с. 13).

Згідно рахунку № СМУ00024812 від 17.09.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 складав 14 936,88 грн. (а. с. 36), що підтверджується Чеком № 178 від 07 листопада 2018 року (а. с. 37).

Відповідно до Висновку № 1459 експертного дослідження, проведений Незалежною Експертизою за заявою позивача, величина втрати товарної вартості автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 13 142,92 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 64 від 24 вересня 2018 року оплату вартості витрат за проведення висновку № 1459 складає 800 грн. (а. с. 18).

Позивач зазначив, що спробував зайняти місце на паркувальному майданчику, позначене відміткою та розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю». Внаслідок чого, автомобіль було пошкоджено залізним крюком, що стирчав із залізобитонного стовпа, який розташований на межі розмітки паркувального місця та закриває огляд і ускладнює рух.

У зв`язку з чим, позивачу було завдано матеріального збитку та спричинено моральну шкоду, а тому ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив паркування на підземному паркінгу на місці для інвалідів у межах розмітки відповідного місця. Як вбачається з фотознімків, залізний крюк, яким було пошкоджено автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_2 виступає з бетонного стовпа, біля якого припаркував свій автомобіль водій ОСОБА_1 , за межі розмітки відповідного паркувального місця. Постанова є чинною.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що послуги підземного паркінгу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Велика АДРЕСА_1 надає ТОВ «Фірма «Троїцька».

Згідно рахунку № НОМЕР_3 від 17.09.2018 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 складав 14 936,88 грн. (а. с. 36), що підтверджується Чеком № 178 від 07 листопада 2018 року (а. с. 37).

Відповідно до Висновку № 1459 експертного дослідження, проведений Незалежною Експертизою за заявою позивача, величина втрати товарної вартості автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження і наступного впливу наслідків ремонту складає 13 142,92 грн. (а. с. 20-36).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 64 від 24 вересня 2018 року оплату вартості витрат за проведення висновку № 1459 складає 800 грн. (а. с. 18).

Враховуючи вищевикладене та те, що ТОВ «Фірма «Троїцька» надавала послуги підземного паркінгу, де сталася дорожньо-транспортна пригода, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про стягнення відшкодування матеріального збитку та витрат на проведення експертизи правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження надання послуг з підземного паркінгу відповідачем є необґрунтованими, оскільки доводи позивача про те, що вказану інформацію він знайшов у куточку споживача відповідачем не спростовано.

Більш того, у відповіді на звернення позивача до директора ТОВ «Фірма «Троїцька», також не міститься така інформація (а. с. 13).

Доводи апеляційної скарги про те, що причиною ДТП внаслідок якого і було пошкоджено автомобіль позивача стало недотримання останнім безпечного інтервалу та порушення ним правил дорожнього руху не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, що не потребує доказуванню відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз`ярень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Враховуючи порушення прав позивача, пошкодження автомобіля, колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ТОВ «Фірма «Троїцька» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Троїцька» залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23.10.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук