Справа № 438/327/19
Провадження № 2-о/438/11/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього обов'язків:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та місця праці постраждалої особи ТзОВ «Ріксус Прикарпаття» за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Городище, 8 строком на 6 місяців.

заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

В заяві посилалась на те, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1

Заінтересована особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сином та проживає разом з нею, ніде не працює.

На думку ОСОБА_2 є наркозалежною особою, тому вона потерпає від насильства з його сторони вже протягом кількох років. Поведінка сина негативно впливає на її здоров'я та працездатність. Під впливом наркотичних засобів син не контролює свої дії (вчинки). Ці всі події спостерігає неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також негативно впливає на її психічний стан, вона переживає, дратується, лякається.

Заявник неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів починаючи з 2017 року, проте це не дало жодного результату і ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому неодноразово виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення насильства в сім'ї, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім'ї.

26 серпня 2018 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім'ї. Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у справі № 438/1181/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.І КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

10 листопада 2018 року ОСОБА_2 вдруге протягом року вчинив домашнє насильство в сім'ї. Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі № 438/1505/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.І КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

10 листопада 2018 року ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у вигляді кусаної рани на зовнішньо-боковій поверхні лівого передпліччя. Згідно Вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 22 січня 2019 року у справі № 438/1522/18 (провадження № 1-кп/457/25/19) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

21 грудня 2018 року та 18 лютого 2019 року комісією у складі представників структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім'ї складено акти з'ясування обставин вчинення насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення.

ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо ОСОБА_1 протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється.

Зважаючи на це, переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для здоров'я є дуже високою, і тому звертаєся до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця не з'явилася, подав заяву про розгляд справи у її відсутності, просить її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Беручи до уваги строк протягом якого може бути розглянути дана справа, суд вважає за необхідне провести розгляд справи у відсутність заінтересованої особи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК Українив заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, п. 3) обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Згідно ст.350-5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Так, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1

Заінтересована особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сином та проживає разом з нею, ніде не працює.

ОСОБА_1 потерпає від насильства з сторони сина ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Поведінка сина негативно впливає на її здоров'я та працездатність. Під впливом наркотичних засобів син не контролює свої дії (вчинки). Ці всі події спостерігає неповнолітня донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що також негативно впливає на її психічний стан, вона переживає, дратується, лякається.

Заявник ОСОБА_1 неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів починаючи з 2017 року, проте це не дало жодного результату і ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому неодноразово виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення насильства в сім'ї, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, що свідчить про систематичність вчинення насильства в сім'ї.

26 серпня 2018 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім'ї. Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у справі № 438/1181/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.І КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

10 листопада 2018 року ОСОБА_2 вдруге протягом року вчинив домашнє насильство в сім'ї. Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 07 грудня 2018 року у справі № 438/1505/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.І КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

10 листопада 2018 року ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у вигляді кусаної рани на зовнішньо-боковій поверхні лівого передпліччя. Згідно Вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 22 січня 2019 року у справі № 438/1522/18 (провадження № 1-кп/457/25/19) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

21 грудня 2018 року та 18 лютого 2019 року комісією у складі представників структурних підрозділів, відповідальних за реалізацію державної політики щодо попередження насильства в сім'ї складено акти з'ясування обставин вчинення насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення.

ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо ОСОБА_1 протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється.

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом№ 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів представника заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи

Враховуючи викладене вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

Приписами пунктів 5 та 6 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов'язків, зокрема: заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.1 ч.2 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючисьст. 265, 350-6 ЦПК України, ст.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на нього наступні обов'язки:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та місця праці постраждалої особи ТзОВ «Ріксус Прикарпаття» за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Городище, 8 строком на 6 місяців.

заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців.

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців. Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_2: проживає за адресою: АДРЕСА_1

Головуючий: суддя А.Т.Слиш