У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши заяву позивачки за зустрічним позовом про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

18.09.2019 року позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Заява мотивована тим, що вона отримала вимогу Банку, відповідно до якої Банк може розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що вказана квартира може бути продана.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, предметом основного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, а предметом зустрічного позову є визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки, предметом якої є квартира АДРЕСА_1 .

У письмовому клопотанні позивачка за зустрічним позовом вказує, як підставу для накладення арешту на квартиру, можливість відчуження її Банком, але слід зазначити, що позивачкою не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що Банком вчиняються дії щодо відчуження спірної квартири, звернення стягнення на квартиру та інші дії, що можуть свідчить про намір відчужити спірну квартиру.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на наявність повідомлення Банку про можливість відчуження спірної квартири судом до уваги не приймаються, оскільки вказане повідомлення містить вимогу про погашення заборгованості. Лише у разі невиконання даної вимоги Банк вказує про намір звернути стягнення на квартиру.

Враховуючи вимоги діючого законодавства та викладене вище, вважаю, що підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивачки за зустрічним позовом про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.В.Лісовська