Справа № 404/2941/19
Номер провадження 2/404/777/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь 123 839,63 грн. боргу за договором позики від 18 вересня 2013 року, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що між нею та ОСОБА_2 було укладено нотаріальний договір позики від 18.09.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним М.Г. і зареєстрований в реєстрі № 698, за умовами якого вона надала відповідачці позику в сумі 95 731,11 грн., строком по 18.09.2018 року. Підтвердженням факту отримання відповідачем коштів по Договору є її заява від 08.09.2013 року (п. 13 Договору).

На даний час відповідач зобов`язання за Договором позики не виконує, у визначені Договором позики строки, кошти не повертає. Відповідачем було повернено кошти в розмірі 12 465,84 грн. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/2707/16-ц від 27.07.2016 р. стягнуто з відповідача на її користь позику за Договором позики від 18.09.2013 р. в сумі 10 000,00 грн. Рішення суду не виконане. В свою чергу, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда № 404/5934/18 від 18.02.2019 р. стягнуто з відповідача на її користь залишок за Договором позики від 18.09.2013 р. в сумі 73 265,27 грн. та пені 197 385,00 грн. Рішення суду не виконане. Пунктом 19 Договору позики від 18.09.2013 року передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 19.02.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 123 839,63 гри., з яких: 278 743,00 грн. - 197 385,00 грн. (пеня стягнута за рішенням суду № 404/5934/18 від 18.02.2019 р.) = 81 358,00 грн. - пеня; 7 464,82 грн. - 3 % річних; 35 017,20 грн. - інфляційні втрати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про стягнення боргу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду, надала клопотання, яким просила розглядати справу про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року у розмірі 123 839,63 грн. без її участі, з урахуванням того, що позовні вимоги визнаються нею в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення заявлених вимог, з наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 1051 ЦК України встановлює, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) уклали договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Озерним М.Г., відповідно до якого позивач при укладенні цього договору передала у власність відповідачу строком до 18.09.0218 року грошові кошти у розмірі 95 731,11 грн., а відповідач зобов`язалася повернути позивачу таку ж суму грошових коштів без нарахування процентів у строк до 18.09.2018 року, включно.

У пунктах 6, 13 договору позики зазначено, що підписання цього договору сторонами є підтвердженням факту отримання позичальником - 95 731,11 грн.

Відповідно до пункту 2 договору сторони домовилися, що повернення позичальником позикодавцеві отриманої ним суми грошових коштів (позики) здійснюється позичальником частками, розмір яких зазначено в графіку повернення позики, щомісяця протягом 60 місяців починаючи повернення коштів з 18 жовтня 2013 року та закінчуючи повернення коштів 18 вересня 2018 року.

Відповідачем було повернено 24.09.2013 року, 14.11.2013 року, 18.12.2013 року, 18.01.2014 року, 19.02.2014 року, 20.03.2014 року кошти на загальну суму 12 465,84 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 липня 2016 року, яке набрало законної сили 12.08.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 10 000,00 грн. заборгованості за договором позики та 551,20 грн. судового збору (а.с. 11).

Крім того, заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 21.03.2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 73 265,27 грн. боргу за договором позики від 18.09.2013 року; 197 385,00 грн.- пені, а також 2 706,50 грн.- сплаченого судового збору (а.с. 12-13).

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 19 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником умов п.2; п. 3; п.4 та п.6 договору порушення позичальником пункту 6 цього договору позичальник сплачує пеню у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України. Відповідач ОСОБА_2 перед позивачем належним чином не виконала зобовязання, внаслідок чого станом на 19.02.2019 року утворилась заборгованість за договором позики від 18.09.2013 року в розмірі 123 839,63 грн., з них: 81358,00-пеня, 7464,82 грн.- 3 % річних, 35017,20 грн.- інфляційні , розрахунок надається позивачем та стороною відповідача не спростовано (а.с. 14-16).

За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Таким чином, оскільки свої договірні зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики своєчасно не виконала, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 123 839,63 грн. боргу за договором позики від 18.09.2013 року, з них: 81 358,00-пеня, 7 464,82 грн.- 3 % річних, 35 017,20 грн.- інфляційні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 1 238,40 грн. внесеного судового збору ( а.с. 1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 123 839,63 грн. боргу за договором позики від 18.09.2013 року,з них: 81358,00-пеня, 7464,82 грн.- 3 % річних, 35017,20 грн.- інфляційні, а також 1 238,40 грн.- сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 04.10.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда