Справа № 316/1381/18
Провадження № 2/316/94/19
"17" жовтня 2019 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.
за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання приміщення суду в м.Енергодарі Запорізької області цивільну справу №316/1381/18 за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків заподіяних державі,-
08.08.2018 р. Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач), в особі помічника командира військової частини НОМЕР_2 з правової роботи начальника юридичної групи старшого лейтенанта юстиції Лагно А.А. звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь Військової частини НОМЕР_1 суму в розмірі 661091 грн. 14 коп. та всі витрати пов`язані з розглядом справи.
В обґрунтування вимог позову, сторона позивача зазначає, що відповідно до наказу №141 від 24.04.2017 р. командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) капітан ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира розвідувальної роти з 24.04.2017 р.. Під час прийому справ та посади командира розвідувальної роти молодшим лейтенантом ОСОБА_3 05.03.2018 р. було виявлено ряд недоліків та нестач указані в додатках до Акту прийому-передачі справ та посади командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 за вих.№565 від 05.03.2018 р. та у відомостях некомплектності техніки. Наказом №689 від 05.03.2018 р. командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності), було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов виявлених недоліків підчас прийому-передачі посади командира розвідувальної роти та на підставі акту прийому-передачі справ та посади командира розвідувальної роти частини.
Також БТР-70 №У09ЛТ5656, БТР-70 №Я09ЛТ2253, БТР-70 №С05ЛТ0696, БТР-70 №Е04РТ9041 - розукомплектовані, знаходяться у військовій частині НОМЕР_4 (м. Миколаїв) на тимчасовому зберіганні згідно наряду №73/18 від 05.02.2018 р. та підлягають передачі.
В ході проведення службового розслідування також встановлено відсутність маскувального комплекту МКО-Л для замаскованого блокпосту «Пробка», за обладнання якого відповідає розвідувальна рота частини. Загальна нестача маскувальних комплектів МКО-Л складає 3,25 комплекти.
Внаслідок порушення Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017 р., пальне та мастильні матеріали, які вказані в додатку №3 до акту прийому не зняті з обліку розвідувальної роти у зв`язку із тим, що капітан ОСОБА_1 не оформив та не надав до служби пального та мастильних матеріалів донесення про наявність та рух військового майна, що створювало ризик виникнення нестачі. Тому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №891 від 26.03.2018 р. була призначена комісія по відпрацюванню документів на списання пального та мастильних матеріалів розвідувальної роти та встановлено, що в деяких дорожніх листах невірно вказана кількість отриманого пального. Розбіжність отримання пального по роздавальним відомостям не співпадає з пальним, яке вказане в дорожніх листах. У зв`язку із цим нестача дизельного пального склала 1310 літрів, а автомобільного бензину - 120 літрів.
У своєму письмовому поясненні капітан ОСОБА_1 вказує, що підчас проведення розслідування всі недоліки та нестачі будуть усунуті, радіостанції та майно речової служби будуть здані на склади, проте донесення про стан та рух військового майна до служби пального та мастильних матеріалів не надані, матеріальні засоби, запасні частини, інструменти та прилади на техніці - відсутні, радіостанції і майно речової служби на склади не здані у зв`язку із їх відсутністю.
Відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №989 від 03.04.2018 р. «Про результати службового розслідування по факту виявлених недоліків і нестач підчас прийому справ та посади командира розвідувальної роти» було визначено притягнути командира розвідувальної роти капітана ОСОБА_1 до повної та підвищеної матеріальної відповідальності з урахуванням кратності у розмірі 650336 грн. 73 коп.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №119 від 16.04.2018 р., капітана ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з 16.04.2018 р. і направлено для зарахування на військовий облік до Енергодарського ОМВК Запорізької області.
Рапортом вих.№3921 від 16.04.2018 р. капітан ОСОБА_1 зазначив, що ознайомлений та претензій до командування частини немає, зобов`язується у подальшому сплатити, проте коштів від вищезазначеної особи на рахунок військової частини НОМЕР_1 не надходило.
Згідно із витягом з книги обліку грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2018 р. сума, яка підлягає стягненню становить 662336 грн. 79 коп., у зв`язку з тим, що було стягнено 1245 грн. 65 коп., залишок до стягнення складає 661091 грн. 14 коп. (т.1 а.с.2-11).
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Бульби О.М. від 13.08.2018 р. по справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (т.2 а.с.16).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.12.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (т.2 а.с.35).
В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача: Військової частини НОМЕР_1 - не з`явився, ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковником Баркатовим О.І. надано до суду 17.10.2019 р. письмову заяву просять ухвалити заочне рішення (т.2 а.с.73).
Відповідач ОСОБА_1 , для розгляду справи по суті, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (ч.3 ст.131 ЦПК України), клопотань або заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи у відсутності, відзиву або заперечень на позовну заяву до суду не надав. Про розгляд даної справи в Енергодарському міському суді відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується як його письмовою заявою (т.2 а.с.39) так і рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з суду (т.2 а.с.49).
Згідно ст.10 ЦПК України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та суд обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення по справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03 від 03.04.2008 р.).
Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою в порядку визначеному ч.3 ст.43 ЦПК України, відсутність заяв або клопотань про відкладення слухання справи, наявність одночасного існування усіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, необхідних для розгляду справи в порядку заочного провадження, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явились, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позову про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків заподіяних державі в розмірі 661091 грн. 14 коп. обґрунтовані, підтверджуються наступними наданими доказами в їх сукупності, а саме:
Відповідно до статей 11, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Пунктом 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою ВР України №243/95-ВР від 23.06.1995 р. (далі Положення), передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.
Відповідно до пунктів 13, 14 «Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» затвердженого постановою Верховної Ради України 23.06.1995 р. N243/95-ВР (далі Положення), військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна.
Згідно п.31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Згідно частин 1, 2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди, проте пояснень та доказів або посилання на їх наявність, на спростування відсутності вини, відповідачем суду надано не було.
Згідно приписів п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України).
Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно платіжного доручення №878 від 13.07.2018 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 9916 грн. 37 коп. (т.1 а.с.1), наявності інших судових витрат судом не встановлено.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги, приписи ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача розмір сплаченого позивачем судового збору в сумі 9916 грн. 37 коп..
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 76-82, 89, 128, 130, 131, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків заподіяних державі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) збитки заподіяні державі в сумі 661091 (шістсот шістдесят одна тисяча дев`яносто одна) гривня 14 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 9916 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 37 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 9916 (дев`ять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 37 копійок.
Рішення в повному обсязі складено 23.10.2019 р.
Заочне рішення може бути переглянуте Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. М. Бульба