КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Мостової Г.І., Слюсар Т.А.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Чирви Віталія Григоровича - представника Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

29 липня 2019 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на транспортний засіб HONDA, модель ACCORD, 2007 року випуску, дата реєстрації 11.11.2015, що належить на праві власності відповідачці у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» про вжиття заходів забезпечення позову в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при вирішенні питання про забезпечення позову судом першої інстанції не враховано, що заявлене додаткове рухоме майно (марки HONDA, модель ACCORD, 2007 року випуску, дата реєстрації: 11.11.2015), що належить боржнику ОСОБА_1 може погасити в повному обсязі суму заборгованості за кредитним договором, від виконання якого ухиляється відповідач. Вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову не відповідає критеріям визначеним у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та ч. 5 ст. 124 Конституції України, оскільки судом при постановленні ухвали не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та належної оцінки.

Учасники в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що на даній стадії цивільного процесу позивач не довів необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Із направлених до суду апеляційної інстанції виділених матеріалів вбачається, що до суду за захистом порушених прав звернулось Акціонерне товариство «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 271 102, 43 грн.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на транспортний засіб HONDA, модель ACCORD, 2007 року випуску, дата реєстрації 11.11.2015, що належить на праві власності відповідачці у справі, обґрунтовуючи доводи заяви тим, що відповідачкою протягом тривалого часу не виконуються умови кредитного договору та є всі підстави вважати, що відповідачка і в майбутньому може ухилятися від своїх зобов`язань по сплаті коштів за кредитним договором.

На підтвердження належність на праві власності ОСОБА_2 транспортного засобу HONDA, модель ACCORD, 2007 року випуску позивач долучив інформаційну довідку з МВС України (а.с. 66).

Цивільним процесуальним законодавством передбачені заходи щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання позитивно прийнятого рішення, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Залишаючи без задоволення заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що із доказів поданих позивачем до позовної заяви вбачається, що банк у досудовому порядку задовольнив свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави, предмет застави продано з прилюдних торгів, при цьому доказів у який спосіб були розподілені грошові кошти після продажу предмету застави та із чого складається кредитна заборгованість суду не надав.

Отже, в основу судового рішення про забезпечення позову судом першої інстанції покладено результати оцінки заявлених вимог позивачем.

Таким чином, досліджені судом першої інстанції докази та встановлені обставини при розгляді заяви про забезпечення позову фактично зводяться до вирішення заявлених позовних вимог Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що не допускається на стадії вирішення заяви про забезпечення позову, оскільки при розгляді питання про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті.

Саме на стадії розгляду справи по суті суд зобов`язаний встановлювати усі обставини справи, зокрема щодо виконання умов кредитного договору, з`ясування питання про виконання виконавчого напису тощо. Оцінка вимог та доказів з урахуванням вимог статей 77, 78,79 та 95 ЦПК України про їх належність, допустимість і достовірність проводиться судом при ухваленні рішення відповідно до статті 264 ЦПК України.

Як встановлено колегією суддів постановлена судом першої інстанції ухвала не містить висновків щодо обставин, які повинні бути враховані на етапі дослідження заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За наведених обставин, судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат вирішення питання про забезпечення позову, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Чирви Віталія Григоровича - представника Акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді: