14.10.2019 Справа № 756/7603/18
Ун. № 756/7603/18
Пр. № 2/756/1277/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Ковган О.І.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кравця Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про визнання наказу незаконним,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач Київський міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11.12.2014 року відповідач звернувся до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного.

Відповідно до ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" та на підставі заяви відповідача наказом №5067-VI від 05.07.2014 року ОСОБА_2 було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю згідно ст.ст.22,23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 року №1533-ІІІ.

З 13.01.2015 року відповідач подав особисту заяву про направлення його на навчання за спеціальністю «Основи підприємницької діяльності». Відповідно до ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 за 318/655 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.06.2013 за № 1029/23561, на підставі укладеного договору № 027800002 про професійне навчання безробітного від 11.02.2015, ОСОБА_2 був направлений на підвищення кваліфікації в Національний педагогічний університет ім. М .П. Драгоманова за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності» зі строком навчання з 16.02.2015 по 06.03.2015.

10.03.2015 у зв`язку з відсутністю вакансій за спеціальністю безробітного, ОСОБА_4 подав заяву про здійснення одноразової виплати призначеної йому допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності та Оболонським РЦЗ видано Наказ № 69 від 12.03.2015 про здійснення одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності безробітному ОСОБА_4 , за умови проходження безробітним державної реєстрації як суб`єкта господарювання до 26.03.2015.

25.03.2015 було зареєстровано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОКТОН О`ХАРА КОНСАЛТІНГ ГРУП» (ідентифікаційний код 39711286, номер запису про проведення державної реєстрації 1 033990 ), та безробітним ОСОБА_2 надано відповідну Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30.03.2015 про реєстрацію даного суб`єкта господарювання.

Наказом Оболонського РЦЗ від 30.03.2015 ОСОБА_2 виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

07.12.2015 до Оболонського РЦЗ надійшов Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08.10.2015 за № 1686, який складений Шевченківським районним центром зайнятості в м. Київ, згідно висновків якого ОСОБА_2 отримав винагороду загальною вартістю у розмірі 8029,89 грн згідно акту здачі-прийняття послуг від 02.02.2015.

Оскільки відповідач умисно приховав відомості про наявність цивільно-правової угоди з ТОВ «КЕЙ СІ ДЖІ ІНВЕСТМЕНТ КОНСАЛТІНТ» та отримання доходу від такої зайнятості, Оболонським РЦЗ було видано Наказ від 12 січня 2016 року за №1 про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно нарахованого матеріального забезпечення у розмірі 44 306,62 грн.

Відповідачу направлялось повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів, яке ОСОБА_2 проігнорував.

З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача безпідставно нараховану допомогу по безробіттю у сумі 44 306 грн 62 коп. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що право на стягнення коштів фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття надано безпосередньо фонду, а не центру зайнятості, який в даній справі є неналежним позивачем. На момент подання заяви до Центру зайнятості про надання статусу безробітного, відповідач виконав повністю свої зобов`язання за договором від 05.11.2014 з ТОВ «Кей Сі Джі Інвестмент Консалтінг» і не був зайнятою особою у розумінні Закону України «Про зайнятість населення». Наказ №01 від 12.01.2016 року «Про стягнення коштів» прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ні у ньому, ні у Акті №1686 від 08.10.2015 не зазначено підстав проведення розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат, передбачених Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державною податковою адміністрацією України №60/62 від 13.02.2009. Відповідача не ознайомлювали з Актом, а тому перевірка є незаконною. Крім того, просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в позові з цих підстав, оскільки про необґрунтованість виплати позивач мав дізнатись в березні 2015 року при виплаті одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності.

15.08.2019 представником відповідача подано зустрічну позовну заяву про визнання незаконним Наказу № 1 від 12.01.2016.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Наказі № 1 від 12.01.2016 та Акті № 1686 від 08.10.2015 не вказано конкретної правової підстави згідно п. 3 Порядку для проведення перевірки, що є порушенням Порядку проведення перевірки.

Також відповідно п. 5 Порядку проведення перевірки визначено, що за результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили, проте під час перевірки ОСОБА_2 не запрошували для ознайомлення з Актом № 1686 від 08.10.2015 року, також ОСОБА_2 був позбавлений можливості надати свої пояснення до цього акту, що призвело до незаконної перевірки, складення протиправного Акту і як наслідок прийняття незаконного Наказу.

Представник позивача в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні первісного позову не визнав, просив задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.12.2014 з заявою про надання статусу безробітного до Оболонського районного центру зайнятості, як структурного підрозділу Київського міського центру зайнятості (надалі - Оболонський РЦЗ), звернувся громадянин ОСОБА_2 .

Відповідно до приписів ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 за № 5067-VI та п. 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 за № 198, Відповідачу надано статусу безробітного з 11.12.2014, тобто з моменту звернення до служби занятості (Персональна картка № 00016).

Відповідно до приписів ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» та ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 за N 1533-III, Відповідачу призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 18.12.2014 (з 8 дня після реєстрації) по 12.12.2015.

Під час перебування на обліку як безробітний в Оболонському РЦЗ ОСОБА_4 подав особисту заяву від 13.01.2015 про направлення його на навчання за спеціальністю «Основи підприємницької діяльності». Керуючись ст. 35 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до Порядку професійної підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації зареєстрованих безробітних, який затверджено Наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 31.05.2013 за № 318/655 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.06.2013 за № 1029/23561, на підставі укладеного Договору № 027800002 про професійне навчання безробітного від 11.02.2015, безробітний був направлений на підвищення кваліфікації в Національний педагогічний університет ім. М.П.Драгоманова (надалі - НПУ ім. М .П.Драгоманова) за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності» зі строком навчання з 16.02.2015 по 06.03.2015.

У зв`язку з відсутністю вакансій за спеціальністю (професією) безробітного, ОСОБА_4 подав особисту заяву від 10.03.2015 про здійснення одноразово виплати призначеної йому допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності. Керуючись ч. 1 ст. 27 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 1 ст. 7, ч. 7 ст. 22, ч. 5 та 6 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», розділом 7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 за № 307 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 за № 915/5136 (чинний на момент прийняття рішення), на підставі рекомендацій комісії з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності (Протокол № 7 від 11.03.2015), в Оболонському РЦЗ видано Наказ від 12.03.2015 за № 69 про здійснення одноразово виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності безробітному ОСОБА_4 за умови проходження безробітним державної реєстрації як суб`єкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи - підприємця) до 26.03.2015.

25.03.2015 було зареєстровано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОКТОН О`ХАРА КОНСАЛТИНГ ГРУП» (ідентифікаційний код 39711286, номер запису про проведення державної реєстрації 1 033990 ), та безробітним ОСОБА_2 надано відповідну Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30.03.2015 про реєстрацію даного суб`єкта господарювання.

Наказом Оболонського РЦЗ від 30.03.2015 гр. ОСОБА_2 виплачено одноразово допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності (залишок призначеної безробітному допомоги по безробіттю з 25.03.2015 по 13.09.2015 у кількості 173 днів).

Відповідно до приписів п. 12 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пп. 13 п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності (чинний на момент прийняття рішення), ОСОБА_2 з 25.03.2015 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із закінченням строку їх виплати.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» та абзацу 5 пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, ОСОБА_2 з 25.03.2015 припинено реєстрацію як безробітного у зв`язку з початком зайнятості особи (забезпечення роботою самостійно).

Прийняті рішення Оболонським РЦЗ підтверджуються Витягом із наказів про прийняті рішення по особі: ОСОБА_2 (ПК № 00016) від 30.03.2015.

Згідно Акту прийму-передачі наданих послуг за договором про надання послуг від 05.11.2014 року, що укладений між ТОВ «Кей Сі Джі Інвестмент Консалтінг» та ОСОБА_2 , за надані послуги за договором останньому в день підписання Акту прийому-передачі (02.02.2015) перераховується винагорода за надані послуги у розмірі 8 029,89 грн.

В серпні місяці 2015 року, завдяки обміну даними про особу з Державною фіскальною службою України (ДПА), були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_2 на обліку як безробітним в Оболонському РЦЗ, а саме: отримання доходу за цивільно-правовим договором від ТОВ «КЕЙ СІ ДЖІ ІНВЕСТМЕНТ КОНСАЛТИНГ» ().

Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за N 232/16248, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття.

Керуючись зазначеними вище нормами законодавства, 07.12.2015 до Оболонського РЦЗ надійшов Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08.10.2015 за № 1686, який складений Шевченківським районним центром зайнятості в місті Київ (надалі - Шевченківський РЦЗ). Згідно висновків Акту, ОСОБА_2 з ТОВ «КЕЙ СІ ДЖІ ІНВЕСТМЕНТ КОНСАЛТИНГ» уклали: Договір про надання послуг від 05.11.2014. Термін дії з 05.11.2014 до повного його виконання. ОСОБА_2 від ТОВ «КЕЙ СІ ДЖІ ІНВЕСТМЕНТ КОНСАЛТИНГ» згідно Акту здачі-прийняття послуг від 02.02.2015 отримав винагороду загальною вартістю у розмірі 8029,89 грн.»

До Акту додані копії наступних документів:

1.Договір про надання послуг від 05.11.2014;

2.Акт прийому-передачі наданих послуг від 02.02.2015.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно п. 1 ч.1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України, з 05.11.2014 ОСОБА_2 був зайнятою особою (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення») та не мав права на отримання статусу безробітного в Оболонському РЦЗ 11.12.2014.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що право на допомогу по безробіттю та соціальні послуги відповідно до зазначених законів мають лише зареєстровані безробітні.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки Відповідач умисно приховав відомості про наявність цивільно-правової угоди з ТОВ «КЕЙ СІ ДЖІ ІНВЕСТМЕНТ КОНСАЛТИНГ» (Договір про надання послуг від 05.11.2014) та отримання доходу від такої зайнятості (Акт прийому-передачі наданих послуг від 02.02.2015), відповідно до приписів вказаних вище норм, у Оболонському РЦЗ було видано Наказ від 12.01.2016 за № 01 про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно нарахованого матеріального забезпечення у розмірі 44306,62 грн., яке складається з:

- допомоги по безробіттю за період з грудня 2014 по березень 2015 у розмірі 43398,30 грн. (сорок три тисячі триста дев`яносто вісім гривень тридцять копійок);

- вартості навчання у НПУ ім. М.П.Драгоманова за навчальною програмою «Основи підприємницької діяльності» за період з 16.02.2015 по 06.03.2015 у розмірі 908,32 грн. (дев`ятсот вісім гривень тридцять дві копійки).

ОСОБА_2 надсилалося повідомлення від 14.01.2016 за вих. № 25-102 про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів. Проте, в добровільному порядку безробітний кошти не повернув.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо позову, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-III (далі Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття») Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та його територіальні органи, що здійснюють свою діяльність відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та цього Закону.

Згідно п. 1, 2 Положення «Про державну службу зайнятості» затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики від 15.12.2016 за № 1543 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1723/29853 від 28 грудня 2016 р (далі Положення «Про державну службу зайнятості»). Державна служба зайнятості (далі - Служба) є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України. Служба складається з Державної служби зайнятості (Центрального апарату) (далі - Центральний апарат Служби), Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості (далі - регіональні центри зайнятості), міських, районних і міськрайонних центрів зайнятості (далі - базові центри зайнятості), Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, професійно-технічних навчальних закладів державної служби зайнятості, інших навчальних закладів державної служби зайнятості (далі - навчальні заклади Служби), а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою (далі - підпорядковані Службі юридичні особи). Регіональні та базові центри зайнятості можуть створювати поза їх місцезнаходженням відокремлені підрозділи (філії), які виконуватимуть функції, визначені для них відповідним регіональним чи базовим центром зайнятості.

Відповідно до п. 1, 2 Розділу II Положення «Про державну службу зайнятості» Служба продовжує виконувати завдання і функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду, визначені Законами України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення». А у п. 19 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон України «Про зайнятість населення»); зазначається, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи;

Отже, керуючись ч. 2 ст. 21 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що: Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах є юридичними особами публічного права. До сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, можуть належати підприємства, установи та організації, тому Київський міський центр зайнятості (далі - КМЦЗ) може звертатися з позовом до суду, та стягувати кошти з Відповідача оскільки відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право: стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою, а КМЦЗ є органом, що виконує функції виконавчої дирекції Фонду.

Крім того, посилання у відзиві та у зустрічній позовній заяві на незаконність Наказу №1 від 12.01.2016 року, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Пунктом 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.

А відповідно до п. 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, який затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України за № 60/62, від 13.02.2009 (далі Порядок розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним) Перевірка проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, за місцем реєстрації роботодавця як платника внесків на загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття (далі - центри зайнятості) у разі, коли: під час перебування особи на обліку як безробітної до центру зайнятості надійшла інформація від державних органів, підприємств, установ, організацій чи громадян про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг безробітній особі, яка відрізняється від поданих нею відомостей, або така інформація розміщена в засобах масової інформації.

В серпні місяці 2015 року, відбулася звірка даних з Державною фіскальною службою України та виявлено порушення умов перебування гр.. ОСОБА_2 на обліку, як безробітного в Оболонському РЦЗ, а саме: отримання доходу за цивільно-правовим договором від ТОВ «Кей сі джі інвестмент консалтинг» (), (далі ТОВ «Кей сі джі інвестмент консалтинг») це було підставою для про ведення перевірки.

Акт про розслідування страхових випадків № 1686 від 08.10.2015р. (далі Акт №1686) складений Шевченківським районним центром зайнятості, оформлений та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку. Акт № 1686 є законним оскільки він складений відповідно до п. 5, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

В Протоколі засідання комісії по розслідуванню страхових випадків № 51 від 18.12.2015 р. відділу розслідування страхових випадків було доручено підготувати проекти наказів на стягнення виплат матеріального забезпечення після надання відділом бухгалтерського обліку розрахунку надлишково виплаченого матеріального забезпечення громадянину ОСОБА_2 , керуючись Актом № 1686.

Спеціаліст Оболонського районного центру зайнятості ОСОБА_5 19.12.2018 р. телефонувала громадянину ОСОБА_2 для запрошення його на ознайомлення з Актом №1686, однак не змогла з ним зв`язатися, про що є запис в додатку №1 до Персональної картки.

Відповідно до п. 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Копія надісланого повідомлення за вих. № 25-102 від 14.01.2016р. міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 8 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним У разі неможливості вручення повідомлення про необхідність повернення коштів з підстав, передбачених абзацом першим пункту 132 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1155 ( 1155-2002-п ), відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Оскільки, ОСОБА_2 не було повернуто незаконно виплачені йому кошти протягом 15 календарних днів, це і є підставою стягнення таких коштів у судовому порядку.

Крім того, суд вважає, що позивачу стало відомо про необґрунтовану виплату допомоги по безробіттю в грудні 2015 року, коли стало відомо про наслідки розслідування, позов пред`явлено в межах трирічного строку а саме у червні 2018 року, а тому строк позовної давності позивачем за первісним позовом не пропущено.

З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги Київського міського центру зайнятості є законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, підстав для задоволення зустрічного позову суд не вбачає.

У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти у розмірі:

-44 306 (сорок чотири тисячі триста шість) гривень 62 копійки - виплаченої допомоги по безробіттю;

-1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень - судового збору.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до Київського міського центру зайнятості про визнання наказу незаконним - відмовити.

Позивач: Київський міський центр зайнятості, , місцезнаходження: м. Київ, вул.Жилянська, 47Г, р/р НОМЕР_3 в ГУ ДКС України у м.Києві, МФО 820019.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.10.2019.

Суддя А.М.Майбоженко