Справа № 303/4044/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 жовтня 2019 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Довжанина В.М., секретар судових засідань Варга Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовом Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженняє матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно направлення служби у справах дітей Закарпатської облдержадміністрації № 22 від 10 квітня 2019 року та наказу № 08-Д від 11.04.2019 року «Про зарахування ОСОБА_2 » дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахований та перебуває на повному державному утриманні (навчанні та вихованні) у Чинадіївському дошкільному навчальному закладі (дитячому будинку) інтернатного типу Закарпатської обласної ради з 11.04.2019 року, як дитина, позбавлена батьківського піклування.
Згідно розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 14.01.2019 року №13 «Про надання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» дітям надано статус дітей позбавлених батьківського піклування.
Рішенням Виноградівського районного суду від 26.11.2018 року справа № 299/3036/18 мати дітей ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно ч.5 ст. 150 Сімейного кодексу України, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Керуючись п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України дирекція ДНЗ Чинадіївського дитячого будинку як позивач підтверджує про те, що нами не подано іншого позову (позовів) до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Представник позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

Оцінивши всі докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Поряд з цим, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обов`язок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов`язані обоє батьків, те, що батьки позивача працюють, їх матеріальний стан і стан їхнього здоров`я, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 199 СК України, ст.ст. 12, 13, 141, 263-265, , 280-284 354, 430 ЦПК України, суд заочно,-

У Х В А Л И В :

Позов Чинадіївського дошкільного навчального закладу (дитячий будинок) інтернатного типу Закарпатської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітнього: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на його особистий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від доходу (заробітку) матері до повноліття дитини, починаючи з 25.06.2019 року

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в дохід держави.

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2019 року

Головуючий В.М. Довжанин