Ухвала

22 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 219/6116/18

провадження № 61-18311ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» (далі - ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек») в якому просив, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, стягнути з відповідача 100 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 09 квітня 2011 року при виконанні трудових обов`язків на виробництві з ним трапився нещасний випадок. Внаслідок виробничої травми він втратив п`ясть правої руки. За результатами розслідування нещасного випадку на підприємстві був складений акт за формою Н-1 та формою Н-5 від 05 травня 2011 року. Нещасний випадок трапився через незабезпечення відповідачем безпечних і нешкідливих умов праці.

Висновком МСЕК від 04 липня 2011 року йому первісно і безстроково встановлено 50% втрати професійної працездатності та його визнано інвалідом третьої групи.

Внаслідок травми позивач не зміг виконувати роботу за професією, а тому змушений був перейти на менш оплачувану роботу, а згодом адміністрацією був звільнений. В теперішній час він змушений жити лише на одну пенсію по інвалідності та регресні виплати.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек» на користь ОСОБА_1 70 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек» залишено без задоволення. Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року залишено без змін.

У жовтні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек», в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судоми попередніх інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в частині задоволення позовних вимог зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом при виконанні трудових обов`язків з 70 000 грн до 25 000 грн, в частині відмови в задоволенні інших позовних вимог залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 100 000 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн*100=192 100 грн).

Отже, відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справа є малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційна скарга заявника не містить посилання на зазначені випадки, як і посилання на докази на їх підтвердження.

Крім того, аналіз судових рішень у справі не дає підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ПАТ «Машинобудівний завод «Вістек» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 липня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Машинобудівний завод «Вістек» про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Яремко