Справа № 472/1306/19
Провадження №2/472/473/19
У х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
09 жовтня 2019 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,
02 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, так як подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Позивачем в позовній заяві взагалі не вказана вартість спадкового майна, тобто не зазначена ціна позову, а в зв`язку із відсутністю доказів вартості спадкового майна суд позбавлений можливості встановити, чи вірно та в повному обсязі сплачено позивачем судовий збір в даному випадку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Тобто, зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов`язковою вимогою до змісту позовної заяви. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.
При цьому, вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.
Таким чином, позивачу необхідно визначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, право власності на яке він просить визнати та надати доказ про сплату судового збору за вимогу майнового характеру (оригінал квитанції), виходячи з визначеної дійсної ціни позову.
В порушення вимог ст. 175 ЦПК України позивачем в позовній заяві не зазначено повну дату його народження, РНОКПП, не вказано, чи наявний або відсутній аналогічний позов до того самого відповідача з таким самим предметом позовних вимог, не зазначено відомостей щодо інших можливих спадкоємців.
В пункті 3.5 Інформаційного листа від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.
Відповідно до положень ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ст. 142 Конституції України)
Згідно зі ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Аналізуючи вказане, суд зазначає, що у разі неотримання свідоцтва про право на власність спадкове майно перебуває у власності територіальної громади селища в особі Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.
Однак, позивач в позовній заяві не обґрунтовує, чому звертається з позовом про визнання права власності до Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, а не до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.
Всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Однак позивачем до позовної заяви не надано копії заповіту, на який він посилається в позовній заяві.
Зазначені недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою.
У відповідності зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, залишити без руху і надати строк для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання даної ухвали суду у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатися неподаною та її буде повернуто позивачу.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко