Справа № 310/8668/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Олійник Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення юридичного факту про відсутність родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 04 травня 1997 року померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Пєнє, Володарського району Ярославської області, яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

У ОСОБА_4 не було ніяких родичів, вона була одинокою та хворою жінкою і потребувала допомоги, тому на підставі рішення Виконавчого комітету Бердянської міської ради від 28.03.1990 року №177 ОСОБА_1 було призначено піклувальником ОСОБА_4

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_1, ОСОБА_5, 08.05.1996 року на підставі договору міни посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_6 зареєстрованого за №3-1183, разом набули у власність житлову квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 склала заповіт на імя ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Будь-які інші спадкоємці, які б претендували на спадщину, були відсутні. Але ОСОБА_1 не знайшла заповіт тому не зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і пропустила строк для прийняття спадщини.

В 2016 році знайшовся заповіт ОСОБА_4, і ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а потім до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

11.04.2017 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області ухвалив рішення, яким визначив ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 та встановив юридичний факт належності їй заповіту. 27.11.2017 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області постановив ухвалу якою розяснив своє рішення від 11.04.2017 року.

30.05.2017 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 заведено Спадкову справу за № 42, зареєстровану у Спадковому реєстрі за № 60721873.

ОСОБА_4 на момент своєї смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: вул. Новоросійська, 77 в м. Бердянську, Запорізької області, разом з нею мешкали ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, бабуся ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, рідний дядько ОСОБА_1, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 29 від 20.07.2016 року та записом в домовій книзі домоволодіння по вул. Новоросійській, 77 в м. Бердянську, Запорізької області, але згідно відомостей наданих на запит приватного нотаріусу Бердянського міського округу Запорізької області ОСОБА_8 в Реєстрі територіальної громади Бердянської міської ради відсутня інформація за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Новоросійська, будинок №77, станом на 04 травня 1997 року (дату смерті ОСОБА_4М.).

12.07.2018 року приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 відмовила ОСОБА_9, представнику ОСОБА_1, діючому по довіреності у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 померлої 04 травня 1997 року, у звязку із відсутністю відомостей про склад сімї спадкодавця та неможливістю визначити коло спадкоємців, а саме наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині.

Просила встановити юридичний факт, що померла 04 травня 1997 року ОСОБА_4 не була в родинних відносинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Заявник ОСОБА_1 23.11.2018 року подала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та задовільнити її заяву.

Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 подала заяву від 30.01.2019 року №15/02-14 про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_3 23.11. 2018 року подав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність і зазначав, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1, оскільки ні він, ні його покійна мати ОСОБА_7 не були у родинних відносинах з померлою ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії І-ЖС №362373 виданого 19.07.2016 року ОСОБА_4 померла 04 травня 1997 року.

До складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_4, входить частка житлової квартири АДРЕСА_2.

Постановою приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 від 12.07.2018 року ОСОБА_9 представнику ОСОБА_1, діючому по довіреності відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 померлої 04 травня 1997 року, у звязку із відсутністю відомостей про склад сімї спадкодавця та неможливістю визначити коло спадкоємців, а саме наявністю спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За змістом ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 03.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт, що померла 04 травня 1997 року ОСОБА_4 не була в родинних відносинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Вказаний факт підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовими доказами.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявник, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у нього права на спадкування. Встановити цей факт в позасудовому порядку він не має можливості. Спору про право в даному випадку суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що померла 04 травня 1997 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Пєнє, Володарського району Ярославської області, яка на момент своєї смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, не перебувала у родинних відносинах з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, та з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_6, які станом на 04 травня 1997 року проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. І. Крамаренко