Справа № 212/4804/18
У Х В А Л А

11 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Гавелі Ю.О., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференціїї скаргу ОСОБА_1 на дії Івано-Франковського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франковській області ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із скаргою на дії та рішення державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області ОСОБА_2, в якій просив зобовязати державного виконавця іинити дії, а саме винести постанову про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 На підтвердження вказав, що 11.10.2018 року постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області ОСОБА_2 накладено арешт на його майно як боржника у виконавчому провадженні по виконанню судового наказу № 212/4804/18 від 07.08.2018 року. ОСОБА_1 вважає таку постанову незаконною, оскільки він офіційно працевлаштований і з його заробітної плати постійно відраховуються аліменти, такими діями державного виконавця порушуються його майнові права на вільне розпорядження своїм майном. Крім того, він не ухиляється від сплати аліментів, не виїздить за кордон, офіційно працевлаштований тривалий час в органах ДФС України, тобто утримується від дій, що унеможливлюють виконання судового рішення.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В судове засідання, призначене в режимі відео конференції державний виконавець не зявився, повідомлений належним чином, проте відповідно до вищенаведених вимог закону його неявка не перешкоджає розгляду.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав вимоги скарги, пояснив, що не вбачає підстав для примусового виконання судового наказу, оскільки він має постійне місце роботи, з його заробітної плати офіційно відраховуються щомісячно аліменти. Про наявність виконавчого провадження йому державний виконавець не повідомив, про арешт майна він дізнався після отримання інформації на адвокатський запит. Вважав, що підстав для арешту його майна немає, заборгованість по аліментам, що існувала на момент накладення арешту на майно утворилась з обєктивних причин, оскільки на той час в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувала його заява про перегляд судового наказу, яким було стягнуто аліменти.

Клопотання ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи під час розгляду скарги на дії державного виконавця в порядку виконання судового наказу залишено судом без задоволення.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши зміст скарги, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

02.08.2018 року за заявою ОСОБА_3 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 щомісячно аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, починаючи стягнення з 09.07.2018 року і до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 11.10.2018 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 57401525 з виконання виконавчого документу судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2018 року № 212/4804/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Як вбачається з довідки старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області ОСОБА_5, станом на 01.01.2019 року сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів складала 5825,75 грн., сума сплачена боржником складала 7915,03 грн., загальна сума, що підлягала стягненню, складала 13740,78 грн.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», серед іншого у випадку погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, прийняття рішення щодо необхідності арешту майна боржника у виконавчому провадженні діючим законодавством України віднесено до дискреційних повноважень державного виконавця, при цьому станом на момент накладення такого арешту 11.10.2018 року у боржника ОСОБА_1 була наявна заборгованість по аліментам в сумі 1940 грн., а отже дії державного виконавця повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та вчинені в межах його повноважень.

Враховуючи викладене, суд не знаходить правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та зобовязання зняття арешту з майна боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

постановив:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Івано-Франковського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франковській області щодо накладення арешту на майно боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.03.2019 р.

Суддя М. Д. Власенко