Справа № 140/1270/18
Провадження № 22-ц/801/404/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю.Б.,

суддів Стадника І.М., Панасюка О.С.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Алєксєнка В.М. у місті Немирів Вінницької області, зі складення його повного тексту 03 січня 2019 року,

у справі № 140/1270/18 за позовом ОСОБА_3 до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, із якою позивач проживала разом з 2001 року до дня її смерті в одному будинку за адресами: АДРЕСА_1 (по 2005 року), АДРЕСА_2 (з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

ОСОБА_5 була її рідною тіткою - рідною сестрою її матері ОСОБА_6. Підтвердити даний факт документально неможливо у зв'язку із втратою документів, які можуть підтвердити родинні відносини (свідоцтво про народження її матері та свідоцтво про її шлюб). З метою відновлення втрачених документів вона зверталась до Державного архіву Вінницької області, але відновити втрачені документи виявилось не можливим у зв'язку із відсутністю їх на зберіганні.

Через невизнання державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори факту прийняття спадщини, вона не може реалізувати своє право на спадщину, що підтверджується постановою державного нотаріуса від 16 березня 2018 року № 319/01-12 про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім неї іншим спадкоємцем є ОСОБА_4, тому наявний спір про право, що унеможливлює розгляд даної справи за правилами окремого провадження.

Просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом постійного проживання разом спадкоємця і спадкодавця. Також просить встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, була її рідною тіткою по лінії матері.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року позов задоволено частково. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, була рідною тіткою по лінії матері ОСОБА_3. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтвердив той факт, що ОСОБА_3 проживала разом із ОСОБА_7 в м. Тульчині більше двох років в одному будинку. Позивачем надано суду довідки органів місцевого самоврядування та письмові заяви свідків, якими чітко підтверджено факт спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем разом до дня смерті останньої. Частини друга статті 315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому посилання суду на необхідність встановлення факту спільного проживання замість факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання є лише формальною підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги.

Відповідач ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач ОСОБА_3 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з'явилася, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Завідувач Немирівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, оскільки державна нотаріальна контора не може бути відповідачем у даній справі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги не визнали, вказавши на їх безпідставність і на законність та обґрунтованість рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з паспортом серії НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в АДРЕСА_4 з 10 грудня 1980 року ( а. с. 9 ).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 10.04.2007 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Тульчин Вінницької області ( а. с. 10 ).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 09.11.2017 № 3139, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно проживала з 2005 року до дня смерті в АДРЕСА_2, разом з нею, на день смерті проживала і вела спільне домашнє господарство її племінниця ОСОБА_3, яка проживає за даною адресою без реєстрації з 2005 року ( а. с. 13 ).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Скрицької сільської ради за № 224 від 07.10.2017, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, постійно була зареєстрована в АДРЕСА_3. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_10 Спадкоємцем за законом є племінниця померлої ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Інших спадкоємців передбачених законом чи заповітом не має ( а. с. 14 ).

Згідно з довідкою Тульчинської міської ради б/н та дати, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_4. З 2005 року проживає без реєстрації в АДРЕСА_2. За даною адресою з 2005 року проживала та вела спільне господарство ОСОБА_5 до самої смерті, її поховання проводила також ОСОБА_3 ( а. с. 15 ).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Скрицької сільської ради за № 243 від 06.11.2017, зі слів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в період з 2001 року по 2005 рік в разом з ОСОБА_3 проживала та вела спільне господарство ОСОБА_5 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 16 ).

Згідно з копію заяви свідка ОСОБА_14, яка засвідчує, що ОСОБА_3 проживала з весни 2005 року за адресою: АДРЕСА_2, опікувала тітку ОСОБА_5, з якою вели спільне господарство до її смерті в квітні 2007 року ( а. с. 17 ).

Згідно з копією заяви свідка ОСОБА_15, яка засвідчує, що ОСОБА_3 дійсно проживала з весни 2005 року, за адресою: АДРЕСА_2, опікувала тітку ОСОБА_5, з якою вели спільне господарство, до її смерті в квітні 2007 року ( а. с. 19 ).

Відповідно до заяви свідка ОСОБА_16, яка засвідчує, що зі слів бабусі ОСОБА_3 та покійної ОСОБА_5 її відомо що вони були родичами, а саме, ОСОБА_5 була рідною сестрою матері ОСОБА_3 Приблизно з 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 постійно проживали разом в одному будинку, спочатку в АДРЕСА_4, а в подальшому з 2005 року в м. Тульчин. Поховання ОСОБА_5 за свої кошти здійснила ОСОБА_3 ( а. с. 20 ).

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 18.06.1957, ОСОБА_17 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, її батьками є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ( а. с. 21 ).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_17 одружилася з ОСОБА_20, після одруження змінила прізвище на «ОСОБА_17» ( а. с. 22 ).

Згідно з копією повідомлення Державного архіву Вінницької області від 20.11.2017 № 07-3991/7, запису про народження ОСОБА_6 не виявлено. Натомість є запис про народження її брата, ОСОБА_7 (так у документі) ОСОБА_22, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 23 ).

Відповідно до копії повідомлення Державного архіву Вінницької області від 20.11.2017 № 07-3992/7, у метричній книзі про народження по Брацлавському римсько-католицькому костелу за 1912 рік є запис № 132 про хрещення 27 грудня 1912 року дочки на ім'я ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Шура. Яких батьків: селян Монастирської волості ОСОБА_18 та ОСОБА_7, уродженої Чепкої, Кобринових (так у документі) ( а. с. 24 ).

Згідно з копією повідомлення Державного архіву Вінницької області від 04.12.2017 № 07-4140/7, у книгах актових записів про шлюб громадян по с. Нова Шура Тульчинського району Вінницької області за 1928-1929 роки актового запису про одруження ОСОБА_18 та ОСОБА_23 не виявлено. Книг актових записів про шлюб громадян по Скрицькій с/р, до складу якої входило с. Шура Немирівського району, за 1928-1929 роки в архіві на зберіганні немає ( а. с. 27 ).

З копії спадкової справи до майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що відповідач ОСОБА_4 подав до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяву від 26 лютого 2010 року про те, що він приймає спадщину та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 згідно рішення Немирівського районного суду від 26.11.2009 року на земельну ділянку та грошові вклади з відповідними відсотками і компенсацією. Інших спадкоємців немає, заповіту немає ( а. с. 53 ).

Відповідно до копії рішення Немирівського районного суду від 26 листопада 2009 року продовжено ОСОБА_4 строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальних органів терміном до трьох місяців, тобто до 26лютого 2010 року, яка залишилась після смерті ОСОБА_24 та ОСОБА_5 ( а. с. 54 ).

Як вбачається з копії заповіту від 17 листопада 2000 року ОСОБА_5 заповіла належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) від 14.05.1996 року виданий Немирівською райдержадміністрацією - ОСОБА_10 ( а. с. 59 ).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Скрицької сільської ради від 18.06.2009 № 220, після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВСК ім. Івана Богуна с. Скрицьке Немирівського району Вінницької області розміром 3,80 га належної померлій на підставі державного акту на землю серія НОМЕР_5, виданого Немирівськокою райдержадміністрацією від 09 грудня 2002 року на підставі рішення Немирівської райдержадміністрації від 10 жовтня 2012 року за № 306 та зареєстрованого у книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 89. Спадкоємцем за правом представлення є ОСОБА_4 Інших спадкоємців немає ( а. с. 62 ).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 319/01-12 від 16 березня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, належне ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_5, в зв'язку із неприйняттям спадщини на протязі встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання з померлим за однією адресою, та відсутність документів, які підтверджують родинні стосунки з ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а. с. 67 ).

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин, а саме що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 була рідною тіткою по лінії матері ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивачка ОСОБА_3, тому визнав їх такими, що не дозволяють встановити факт прийняття спадщини шляхом постійного проживання позивача разом зі своєю рідною тіткою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 (по 2005 рік), та АДРЕСА_2 (з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_5).

Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином встановивши дійсні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позовних вимог в частині встановлення факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання разом спадкоємця і спадкодавця на час відкриття спадщини, оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достатніх доказів, передбачених частиною третьою статті 1268 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд першої інстанції вірно послався на роз'яснення, що містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, в якому роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, з огляду на характер позовних вимог і змісту правових норм, які регулюють спірні правовідносини (глави 86, 87 ЦК), розглядаючи справу про право ОСОБА_3 на спадщину на підставі її проживання зі спадкодавцем, яка не заявила про відмову від спадщини в установленому законом порядку, в цьому разі підлягає встановленню факт постійного проживання разом зі спадкодавцем, а не встановлення факту прийняття спадщини, оскільки згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК зазначена особа вважається такою, що прийняла спадщину. Однак такого позову не пред'являлось.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. М. Стадник

О. С. Панасюк