Справа № 296/865/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря Івашко Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Шабельнікової-Костякової З.С., Мельниченко С.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального Страхування України у Житомирській області, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати незаконним наказ в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Прокопчука В.В. №419-к від 19.12.2017 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України та скасувати його; поновити її на посаді провідного спеціаліста відділу перевірок страхувальників Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року; стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь її середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по дату винесення рішення в сумі 208 725,30 (двісті вісім тисяч сімсот двадцять п`ять тисяч 30 коп.); стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на її користь 5 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказала, що наказом №8-к від 17.09.2003 року вона була прийнята на роботу на посаду спеціаліста І категорії відділу організаційного та господарського забезпечення в Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом №27/2-к від 01.11.2012 року переведена на посаду спеціаліста І категорії Житомирської міської виконавчої дирекції.

Наказом №5-к від 13.03.2014 року переведена на посаду провідного спеціаліста відділу соціальних виплат і перевірок.

Наказом №72-к від 16.12.2015 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу соціальних виплат і перевірок.

У зв`язку з реорганізацією Фонду наказом №72-к від 28.07.2017 року вона була звільнена з роботи в порядку переведення до Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області №112-к від 01.08.2017 року вона була прийнята на роботу в порядку переведення на посаду провідного спеціаліста відділу перевірок страхувальників Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області ОСОБА_3 . №419-к від 19.12.2017 року її було звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки вона є одинокою матір`ю.

Ухвалою судді Галасюка Р.А. від 30.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

20.07.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.71-77).

Ухвалою суду від 16.08.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №8-к від 17.09.2003 року вона була прийнята на роботу на посаду спеціаліста І категорії відділу організаційного та господарського забезпечення в Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом №27/2-к від 01.11.2012 року переведена на посаду спеціаліста І категорії Житомирської міської виконавчої дирекції.

Наказом №5-к від 13.03.2014 року переведена на посаду провідного спеціаліста відділу соціальних виплат і перевірок.

Наказом №72-к від 16.12.2015 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу соціальних виплат і перевірок.

У зв`язку з реорганізацією Фонду наказом №72-к від 28.07.2017 року вона була звільнена з роботи в порядку переведення до Житомирського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області №112-к від 01.08.2017 року вона була прийнята на роботу в порядку переведення на посаду провідного спеціаліста відділу перевірок страхувальників Житомирського обласного відділення Фонду соціального страхування України у Житомирській області.

Наказом в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області ОСОБА_3 . №419-к від 19.12.2017 року її було звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП звільнення з вищеназваних підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення одиноких матерів не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Так, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 Про практику розгляду судами трудових спорів одинокою матір`ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

За змістом частини третьої статті 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Отже, зазначена норма чітко встановлює гарантію обмеження звільнення одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років та передбачає можливість такого звільнення лише у випадку повної ліквідації підприємства й за умови обов`язкового працевлаштування.

Відповідно до вимог частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Кількість робочих днів з моменту звільнення по дату винесення рішення складає 441 робочий день.

Відповідно до п.8 р.4 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів.

Таким чином, розраховуючи заробітну плату за один робочий день необхідно взяти 2 останні календарні місяці, що передували звільненню.

Відповідно до довідки про середню заробітну плату (а.с.34) середня заробітна плата за один робочий день складає 473,30 грн.

Виходячи з цього заробітна плата за час затримки виплати заробітної плати при звільнення працівника = 441*473,3=208 725 грн. 30 коп.

Відповідно до ст. 237-1 ЦПК України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних і моральних страждань, з урахуваннями у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Оскільки факт порушення законних прав позивача на своєчасну та регулярну оплату праці у встановлені ст. 115 КЗпП України строки доведений, це призвело до моральних страждань позивача, тому є підстави для відшкодування моральної шкоди. Однак, суд вважає розмір моральної шкоди значно завищеним та з урахуванням всіх зазначених позивачем обставин визначає його у розмірі 3 000,00 гривень.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 536,80грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,81,89,258-260 ЦПК України, ст.ст. 40,184 КЗпП України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про визнання наказу про звільнення недійсним, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ в.о. начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Прокопчука В.В. №419-к від 19.12.2017 року про звільнення з роботи ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України та скасувати його.

Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу перевірок страхувальників Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 30 грудня 2017 року.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2017 року по дату винесення рішення в сумі 208 725,30 (двісті вісім тисяч сімсот двадцять п`ять тисяч 30 коп.).

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 3 000,00 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 536,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу перевірок страхувальників Житомирського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального Страхування України у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч