Провадження №2/523/1358/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.1991 р. позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

02.03.2014р. ОСОБА_3 вирушив у відрядження за кордон на міжнародну меблеву виставку у м. Куала Лумпур, столиці Малайзії, а 8 березня планував перелетіти до аеропорту Пекін, КНР, а після цього перелетіти до Гуаньджоу, КНР. Відповідно до цього плану були придбані авіаквитки.

З засобів масової інформації позивачка дізналась, що літак, на якому її чоловік летів до Пекіну зник з радарів та його місцезнаходження невідоме.

Пошуки зниклого літака та його пасажирів тривали до 17.01.2017р.. На третю річницю зникнення літака фахівці з розслідувань авіакатастроф разом з Малайзійськими Авіалініями та державними органами Малайзії остаточно визнали розбиття літака та загибель його пасажирів та екіпажу та заявили про припинення підводних та будь-яких інших пошуків уламків літака з 17.01.2017 р.

Рішенням від 20.09.2017 р. Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/11479/17 за участю заінтересованих осіб : Четверта одеська державна нотаріальна контора, Одеський відділ ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеси, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 іпн НОМЕР_2 , був оголошений померлим. Днем смерті ОСОБА_3 встановлено ІНФОРМАЦІЯ_4 р., свідоцтво про його смерть було видано 11.10.2017 р. Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області серія НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма '"НІКА" () в розмірі 50% відсотків статутного капіталу, а також у вигляді квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є його сином, тобто сторони є спадкоємцями першої черги.

Позивачка ОСОБА_1 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені. В зв`язку чим, позивачці роз`яснено про право звернутись до суду з позовною заявою.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 право власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальності Фірма "'НІКА" () в розмірі 50% відсотків статутного капіталу, а також на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

ОСОБА_2 звернувся з позовом ОСОБА_1 до про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Так, мати позивача - ОСОБА_1 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з батьком ОСОБА_3 .

02.03.2014 р. батько вирушив у відрядження за кордон на міжнародну меблеву виставку у м. Куала Лумпур, столиці Малайзії, а 8 березня планував перелетіти до аеропорту Пекін, КНР, а після цього перелетіти до Гуаньджоу, КНР. Відповідно до цього плану були придбані авіаквитки.

З засобів масової інформації дізнались, що літак, на якому летів батько до Пекіну зник з радарів та його місцезнаходження невідоме.

Пошуки зниклого літака та його пасажирів тривали до 17.01.2017р.. На третю річницю зникнення літака фахівці з розслідувань авіакатастроф разом з Малайзійськими Авіалініями та державними органами Малайзії остаточно визнали розбиття літака та загибель його пасажирів та екіпажу та заявили про припинення підводних та будь-яких інших пошуків уламків літака з 17.01.2017 р.

Рішенням від 20.09.2017 р. Суворовського районного суду м.Одеси по цивільній справі № 523/11479/17 батько був оголошений померлим.

Батьком ОСОБА_3 був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №444.

ОСОБА_5 належала квартира за адресою : АДРЕСА_1. за яку він виплатив пай, але за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на неї.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем після ОСОБА_5 залишився лише позивач ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні. ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_5 , однак не має можливості оформити спадщину, оскільки право власності на спірну квартиру не було зареєстровано.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 після померлого ОСОБА_5 .

В судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також просила справу розглянути справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої він визнав позовні вимоги ОСОБА_2 частково, а також просив задовольнити поданий зустрічний позов.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що рішенням від 20.09.2017 р. Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 523/11479/17 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 іпн. НОМЕР_2 , був оголошений померлим. Днем смерті ОСОБА_3 встановлено ІНФОРМАЦІЯ_4 р., свідоцтво про його смерть було видано 11.10.2017 р. Одеським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області серія НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма '"НІКА" () в розмірі 50% відсотків статутного капіталу.

ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 є сином померлого, тобто сторони є спадкоємцями першої черги.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або з смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК, статтями 55, 69 ЗУ «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання право власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальності Фірма «НІКА».

На підставі викладеного, необхідно визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 право власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальності Фірма "'НІКА" () в розмірі 50% відсотків статутного капіталу у порядку спадкування за законом, що належала померлому засновнику.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №444.

ОСОБА_5 належала квартира за адресою : АДРЕСА_1 . за яку він виплатив пай, але за життя не встиг оформити правовстановлюючі документи на неї.

Так згідно довідки ЖБК „Центральний-17" від 03.03.2018р. ОСОБА_5 належала квартира за адресою : АДРЕСА_1 за квартиру сплачено в 1975р..

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

Єдиним спадкоємцем після ОСОБА_5 за правом представлення є його онук ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_5 , однак не має можливості оформити спадщину, оскільки право власності на спірну квартиру не було зареєстровано.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року N 697-XII член житлового житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно.

Згідно ч. 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Згідно підпункту «б» п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист ї права приватної власності» при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

У п.11 Постанови №4 Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1993 року дано роз`яснення, що в разі смерті після 1 липня 1990 року члена ЖБК, якщо на цей час (спадкодавцем) був повністю виплачений пайовий внесок - спадщина відкривається на квартиру.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164 цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи той факт, що єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5 був його син ОСОБА_3 , який помер раніше свого батька, то, позивач, як внук померлого ОСОБА_7 має право на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_3 після померлого ОСОБА_5 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 , а спірна квартира не була у власності її чоловіка ОСОБА_3 , то позовні вимоги щодо визнання права власності у порядку спадкування за законом, а саме на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р . слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 15, 17 Закону України „Про власність", ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222,1123, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

2. Визнати за ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_4 ) право власності на частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальності Фірма "'НІКА" () в розмірі 50% відсотків статутного капіталу у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р..

3. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, а саме на квартиру за адресою : АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. - залишити без задоволення.

4. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

5. Визнати за ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_5 ) право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що складається з двох кімнати, загальною площею 40,4 кв.м., жилою площею 26,3 кв.м.,

у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2019р.