У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/354/19

Провадження № 2/634/310/19

"20" березня 2019 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Нестеренко О.С., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до Приватного акціонерного товариства «Сахновщинське імені ОСОБА_27» про визнання договорів та додаткових угод недійсними та скасування державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява.

При цьому, до позовної заяви представником позивачів ОСОБА_1 було поданузаяву про забезпечення позову в якій просив зупинити дію рішення щодо державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод до вказаних договорів про поновлення терміну дії договорів оренди земельних ділянок укладених між позивачами та ПРАТ «Сахновщинське імені ОСОБА_27».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що у позовній заяві позивачами заявлено вимоги про визнання незаконними та скасування державних реєстрацій договорів оренди землі та додаткових угод до них, які здійснені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Підставою зазначених вимог є недійсність первісних договорів оренди землі, які ніколи не підписувалися позивачами та графі «Орендодавець» замість яких здійснено підписи невстановленою особою. Підписання додаткової угоди про продовження первісних договорів оренди землі під тиском та примусом, який виразився у неправомірних діях ПАТ «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» (нині ПрАТ «Сахновщинське імені ОСОБА_27»), яке поставило в якості умови видачі річної орендної плати вимогу про підписання додаткової угоди. У випадку не підписання додаткових угод було висловлено чітку погрозу про те що, в такому випадку, орендна плата виплачена не буде. При цьому погроза супроводжувалася реальними діями та орендна плата не виплачувалася доки додаткові угоди не були підписані Позивачами. Протиправність проведеної державної реєстрації договорів та додаткових угод, яка проведена з ігноруванням вимог Закону України «Про оренду землі» щодо істотних умов, наявність яких є обовязковою умовою дійсності договору оренди землі. Підписання додаткових угод від імені Голови Правління ПАТ «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» ОСОБА_27 невідомою особою. Вчинення реєстраційних дій неповноважною особою ПАТ «Племінний завод ім. 20-річчя Жовтня» від імені якого без законних на те підстав діяв ОСОБА_28 Оспорювані рішення державних реєстраторів не відповідають вимогам закону, оскільки записи про реєстрацію додаткових угод проведено на підставі додаткових договорів про майбутні наміри, що лише висловлювали наміри про майбутнє укладення додаткових договорів про поновлення строку дії оренди. Вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд приходить наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено перелік видів забезпечення позову (ч.1), який не є вичерпним, а також критерії вибору того чи іншого заходу.

Зокрема, частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.10.2018 року по справі №183/5864/17-ц.

Надаючи роз'яснення з питань застосування заходів забезпечення позову Пленум Верховного Суду України в постанові №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказує, що суд (суддя) розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пленум Верховного Суду України у постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», звертає увагу на те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

У заяві про забезпечення позову не наведено доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також відсутнє обґрунтування про те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду та як саме.

Крім того, в разі задоволення заяви про забезпечення позову існує ризик спричинення збитків відповідачу у разі, якщо позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову не наведено жодних посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду.

Окрім того, на думку суду, задоволення заяви про забезпечення позову фактично призводить до вирішення справи по суті, оскільки позивачі просять зупинити дію рішення щодо державної реєстрації договорів оренди землі та додаткових угод до них, правомірність яких оспорюється та, які він просить визнати недійсними та скасувати їх реєстрацію, що за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог без вирішення спору по суті, тому вжиття такого заходу суперечитиме вимогам ч.10 ст.150 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до Приватного акціонерного товариства «Сахновщинське імені ОСОБА_27» про визнання договорів та додаткових угод недійсними та скасування державної реєстрації відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: