Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі з 10 серпня 2013 року, зареєстрованому відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 296. Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з 22.12. 2018 року через скандали. Рішення позивача остаточне. На примирення не згоден. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просив розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, позов визнала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 110 СК України,позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3, виданого 10.08.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ у Луганській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 серпня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 296. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лисичанську Луганської області народився ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис № 77. Його батьками зазначено: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, строк, наданий сторонам для примирення, останніми не використаний.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Малолітній син залишається проживати з матір'ю.

Спору про поділ майна, що є спільною власністю, сторони не мають.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст. ст. 24, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 142, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 серпня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Лисичанського МУЮ у Луганській області, актовий запис № 296 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації якої за адресою: АДРЕСА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко