ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/11807/15-ц

Провадження № 22-ц/818/4730/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2019 року у складі судді Семіряд І.В.,

у цивільній справі №638/11807/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Десята Харківська державна нотаріальна контора, Національний банк України, ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

встановив:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дзержинського районного суду м.Харкова 04.09.2017р. у цивільній справі №638/11807/15-ц, а заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення залишено без розгляду. Цією ж ухвалою суд вирішив сягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 185,60грн. у якості компенсації витрат по оплаті послуг з відправлення поштою заяв, клопотань, тощо.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що при постановленні ухвали судом порушені норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме питання поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Вважає, що суд першої інстанції неправомірно обмежив його у праві на доступ до суду, гарантованому ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, неповно з`ясувавши обставини справи, що мають значення для справи, а саме факту неотримання ОСОБА_1 копії постанови Верховного Суду від 03.10.2018 по справі №638/6327/14-ц.

Стверджує: що копію постанови Верховного Суду від 03.10.2018 року по справі №638/6327/14-ц у передбаченому законом порядку він не отримував, з її змістом і матеріалами справи представник ознайомився в Дзержинському районному суді м.Харкова лише 27.12.2018 році; що надана ОСОБА_3 інформація із сайту ДП «Укрпошта» про вручення йому, начебто, 07 листопада 2018 року копії постанови Верховного Суду від 03.10.2018 року не відповідає дійсності; що він в період з 06.11.2018 до 08.11.2018 перебував у м. Лозова у відрядженні і навіть фізично не міг знаходитися у м. Харків, а отже, не міг особисто отримати лист, яким, начебто, Верховний Суд надіслав йому копію постанови від 03.10.2018 у справі №638/6327/14-ц.

Крім того, зазначає, що суд безпідставно при винесенні ухвали стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, витрати ОСОБА_3 становлять саме 185,60грн.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи, а ОСОБА_3 просив залишити без змін ухвалу, вважаючи її законною та обґрунтованою, а доводи ОСОБА_1 і його представника безпідставними.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Залишаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами без розгляду, суд першої інстанції посилався на приписи ст. 126 ЦПК України і виходив з того, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була подана з пропуском тридцятиденного строку на її подання, а також те, що ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, по підлягає перегляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 426 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у разі пропуску строку на подання заяви, додається клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом, за результатами розгляду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд поновлює або відмовляє в поновленні такого строку (ст. 127 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, а учасниками справи та їх представниками не заперечується, що спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 - з 2010 року звертаються до судів із заявами, доводячи виключне право саме заявника на успадкування майна, а також із заявами про поворот виконання рішення, про визнання права власності на грошові кошти спадкодавця в банківських установах, про витребування грошових коштів безпідставно отриманих іншою стороною, про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, тощо, оскаржуючи судові рішення в апеляційному та касаційному порядку.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року у цивільній справі №638/11807/15-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2017 року (апеляційне провадження №22-ц/790/6082/17) задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк». Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16065 грн., які той отримав 17.09.2012 року в ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкові у іншій цивільній справі за №2-7675/11 про визнання права власності ОСОБА_1 в порядку спадкування грошового вкладу після смерті ОСОБА_4 .

Ухвалюючи рішення 04.09.2017 року про задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18.12.2013 року (апеляційне провадження № 22-ц/790/2592/13) задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.11.2011 року і постановлено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової колегії КЦС від 10.09.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30.11.2017 року у цивільній справі №638/11807/15-ц залишено без змін. (т.2 а.с.204-208).

22.11.2018 року вказана цивільна справа надійшла з Верховного суду до Дзержинського районного суду м.Харкова, а вже 06.12.2018 року ОСОБА_3 , який приймав участь у даній справі у якості третьої особи, звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити сторону виконавчого провадження та визнати його правонаступником стягувача ОСОБА_2 у зв`язку зі смертю батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана заява ОСОБА_3 не вирішена.

27.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про перегляд рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року у цивільній справі №638/11807/15-ц за нововиявленими обставинами, вважаючи такими постанову Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати КЦС від 03.10.2018 року про задоволення його касаційної скарги та скасування рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.11.2016 року у складі судді Подус Г.С. і рішення Апеляційного суду Харківської області від 12.04.2017 року у цивільній справі №638/6327/14-ц, висновки яких у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України (в редакції закону на час розгляду справи) прокладені в основу прийнятого Дзержинським районним судом м.Харкова рішення від 04.09.2017 року у цивільній справі № 638/118-7/15-ц.

Одночасно ОСОБА_1 звернувся із заявою про поновлення передбаченого статтею 424 ЦПК України тридцятиденного строку на подачу заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, вказуючи, що пропустив його з поважних причин, оскільки копію вказаної постанови Верховного суду від 03.10.2018 року він не отримував, про повернення справи з Верховного суду довідався лише 20.12.2018 року, а з повним текстом постанови Верховного суду від 03.10.2018 року і матеріалами справи його представник ознайомився лише 27.12.2018 року в Дзержинському районному суді м.Харкова.

Постановляючи 07.08.2019 року ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку та залишення без розгляду заяви про перегляд рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.09.2017 року у цивільній справі №638/11807/15-ц, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до інформації в ЄДРСР постанову Верховного суду від 03.10.2018 у справі №638/11807/15-ц опубліковано у зазначеному реєстрі 11.10.2018 році, а відтак ОСОБА_1 не був позбавлений можливості цікавитись розглядом справи та ознайомитись з судовим рішенням після його публікації в ЄДРСР. Також суд відхилив доводи заявника про неотримання копії постанови Верховного суду 07.11.2018 року та про фізичну неможливість її отримання у цей день у зв`язку з відсутністю в місті Харкові та фактичним знаходженням у відрядженні в м.Лозова, вважаючи, що м. Лозова є містом Харківської області та знаходиться на відстані 148 км від м. Харків, що не може бути розцінено судом як поважна причина пропуску подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, ОСОБА_1 користується послугами спеціаліста, який надає йому правову допомогу та вчасно міг отримати судове рішення в канцелярії суду. До того ж, згідно роздруківки з сайту Укрпошта, відправлення за трек номером НОМЕР_1 , яким було направлено ОСОБА_1 постанову у справі №638/11807/15-ц рекомендованим листом від 03.11.2018, вручено адресату особисто.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку не є поважними.

Дійсно, як вірно зазначав суд першої інстанції, факт розміщення 11.10.2018 року на сайті судової влади в ЄДРСР копії постанови Верховного суду від 03.10.2018 року та звернення представника ОСОБА_1 із заявою до суду про ознайомлення з матеріалами справи і текстом зазначеної постанови лише 27.12.2018 року, а також надана суду інформація про відображення в електронній системі обліку руху поштової кореспонденції дають підстави сумніватися в добросовісності здійснення ОСОБА_1 та його представниками процесуальних прав та обов`язків.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що всі ці дані, є опосередкованими доказами, які можуть бути лише підставою для сумніву у щирості доводів ОСОБА_1 та його представника.

ОСОБА_3 не доведено, а матеріали справи не містять доказів про належне, у передбаченому законом порядку, отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови у інші строки та обставини, ніж це вказує у своїй заяві ОСОБА_1

Згідно частини 1 статті 421 ЦПК України судові рішення касаційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Частиною 5 статті 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому порядку звертався із заявою про надсилання йому копій процесуальних документів в електронному виді, а також відсутні дані про отримання ним копії постанови Верховного суду від 03.10.2018 року у електронному виді, як і відсутні інші, передбачені частиною 6 статті 272 ЦПК України, докази вручення йому зазначеного судового рішення.

Згідно частини 11 статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та не спростовується ОСОБА_3 , в матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про отримання ОСОБА_1 або членом його сім`ї за місцем його проживання у відділенні поштового зв`язку копії постанови Верховного суду від 03.10.2018 року, як стверджує про це ОСОБА_3 і суд в оскарженій ОСОБА_1 ухвалі.

Крім того, поза увагою суду залишилася і та обставина, що рішення суду про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку з поважних причин та залишення без розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, ухвалене на підставі аналізу доказів, які викликають сумніви у їх достовірності, не узгоджується з основними засадами цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків.

Спір між сторонами щодо права спадкування триває декілька років, а відмова ОСОБА_1 у праві на реалізацію передбаченого главою 3 розділу V ЦПК України права на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами через сумнівні дані пропущення встановленого законом строку у декілька днів не може вважатися забезпеченням засад рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності та пропорційності.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції від 07.08.2019 року відповідно до п.6 ч.1 ст.374 та п.п.3,4 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.13 ст.141 ЦПК України вимоги заявника про відшкодування судових витрат підлягають вирішенню під час ухвалення судом рішення по суті, оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 серпня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М.Хорошевський

В.Б. Яцина