Справа № 301/2011/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 17 січня 2019 року (у складі судді Даруди І.А.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Боржава» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Боржава» звернулося до суду з цим позовом у вересні 2018 р.

Просило стягнути зі ОСОБА_1 га свою користь шкоду, завдану внаслідок пошкодження належного їм на праві власності автомобіля Chevrolet Aveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка складається із вартості відновлювального ремонту ТЗ на суму 23870.37 грн., суми упущеної вигоди, що складає 14700 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1732 грн.

Позов обґрунтовано таким.

14.02.2018 р. близько 18.00 год. на вул. Центральній у с. Дубрівка Іршавського району відбулася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля BMWX3, реєстраційний номер НОМЕР_2 Чеської республіки, під керуванням ОСОБА_1 таавтомобіля ChevroletAveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ТОВ «Санаторій «Боржава».

Указана ДТП сталася через порушення відповідачем Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 03.05.2018 р. у справі № 301/474/18.

Відповідно до звіту № 3131 від 22.03.2018 р. вартість відновлювального ремонту без ПДВ на дату оцінки 14.03.2018 р. складає 23870.37 грн.

Окрім того, 12.02.2018 р. між ТОВ «Санаторій «Боржава» та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди транспортного засобу ChevroletAveo, згідно з яким санаторій зобов`язувався 15.02.2018 р. передати ОСОБА_2 цей автомобіль у платне користування на строк із 15.02.2018 р. по 31.12.2018 р. зі щомісячною орендною платою в сумі 1400 грн.

У зв`язку з пошкодженням автомобіля унаслідок ДТП указаний договір оренди транспортного засобу був 15.02.2018 р. розірваний, а тому сума в розмірі 14700 грн. (10.5 місяців х 1400 грн.) є упущеною вигодою, яку позивач міг отримати в разі не пошкодження автомобіля.

Рішенням Іршавського районного суду від 17.01.2019 р. позов задоволено повністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:

-Позивач уже (до пред`явлення позову) скористався таким способом захисту свого порушеного права як звернення до Страховика, який виплативйому 19071.37 грн., тобто МТСБУ в повному обсязі відшкодувала позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП із участю керованого ним автомобіля, яку він, у свою чергу, зобов`язаний відшкодувати МТСБУ;

-Позивач не надав суду докази того, що йому завдано будь-яку додаткову матеріальну шкоду, ніж відшкодовану МТСБУ;

-Звіт № 3131 від 22.03.2018 р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ChevroletAveo, на підставі якого суд дійшов висновку про вартість завданих позивачу збитків на суму 23870.37 грн. є неналежним доказом, зокрема, через відсутність в оцінщика права на проведення відповідних судових експертиз;

-Матеріальний збиток, визначений експертом Страховика, складає 16571.37 грн. і саме на цю суму міг бути заявлений позов;

-Факт наявності договору оренди транспортного засобу від 12.02.2018 р. не свідчить про те, що передбачені ним доходи реально були б отримані позивачем, а транспортний засіб був би переданий у користування.

Відзиву на скаргу не подано.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Неоспореними обставинами у справі є факт ДТП, що сталася 14.02.2018 р., вина ОСОБА_1 у скоєнні цієї пригоди, належність автомобіля ChevroletAveo позивачу, укладення (12.02.2018 р.) і розірвання (15.02.2018 р.) договору оренди транспортного засобу ChevroletAveo між ФОП ОСОБА_2 і ТОВ «Санаторій «Боржава», та факт отримання останнім страхового відшкодування у сумі 19071.37 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із такого.

Відповідно до звіту № 3131 від 22.03.2018 р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ChevroletAveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту без ПДВ на дату оцінки (14.03.2018 р.) становить 23870.37 грн.

12.02.2018 р. між ТОВ «Санаторій «Боржава» та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір оренди вказаного транспортного засобу, згідно з яким позивач зобов`язаний був 15.02.2018 р. передати ФОП ОСОБА_2 автомобіль у платне користування (по 1400 грн. щомісячно) на строк із 15.02.2018 р. по 31.12.2018 р. Отже, загальна сума договору складала 14700 грн. (10.5 місяців х 1400 грн.). У зв`язку з пошкодженням автомобіля договір оренди 15.02.2018 р. був розірваний. Таким чином, указана сума в розмірі 14700 грн. є упущеною вигодою, яку позивач міг отримати в разі не пошкодження автомобіля у ДТП.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися із висновками суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

При цьому, апеляційним судом установлено таке.

Відповідно до звіту № 3131 від 22.03.2018 р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ChevroletAveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , проведеного суб`єктом оціночної діяльності на замовлення ТОВ «Санаторій «Боржава», ринкова вартість указаного автомобіля на момент пошкодження 14.02.2018 р. склала 136771 грн., вартість відновлювального ремонту на дату оцінки 14.02.2018 р. - 23870.37 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 14.02.2018 р. склала 16571.37 грн. (а.с.6-25).

За приписами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічно врегульовано це питання ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки вказаним звітом вартість матеріального збитку визначена як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ - 0.60, тосаме сума в розмірі 16571.37 грн. може бути предметом вимог.

Однак, згідно з листом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3.1-05/28798 від 12.09.2018 р., адресованим ОСОБА_1 , МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди внаслідок ДТП і здійснило регламентну виплату потерпілому (ТОВ «Санаторій «Боржава») на загальну суму 19071.37 грн. (а.с.93).

Зокрема, відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За загальним правилом особа, на користь якої здійснено страхування (потерпілий) вправі звернутися з вимогою про відшкодування шкоди не до страхувальника (завдавача шкоди), а до страховика, який здійснив страхування відповідальності страхувальника. При цьому страховик зобов`язаний сплатити потерпілому суму страхового відшкодування.

Разом з тим оскільки страхове відшкодування - це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума - це максимально можливий розмір виплати по страхуванню (ст. 9 Закону України «Про страхування»), страхового відшкодування може бути недостатньо для покриття всіх збитків потерпілої особи. В такому випадку потерпілий вправі звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавача шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У нашому випадку МТСБУ як страховик уже відшкодувало ТОВ «Санаторій «Боржава» (потерпілому) шкоду (здійснило регламентну виплату) на суму 19071.37 грн., що повністю покриває матеріальний збиток, визначений звітом № 3131 від 22.03.2018 р., на який як на підставу своїх вимог покликається позивач.

Окрім того, документи МТСБУ щодо регламентної виплати позивачем не оспорені.

З приводу вимоги про стягнення упущеної вигоди в сумі 14700 грн. колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 22 ч.1, ч.2 п.2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки позивача полягають не в його реальних втратах, яких він зазнав або зазнає, а в тих доходах, які позивач недоотримав або недоотримає внаслідок порушення його цивільного права (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 травня 2016 р. у справі № 6-237цс16).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як видно з матеріалів справи, 12.02.2018 р. між ТОВ «Санаторій «Боржава» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди транспортного засобу, відповідно до умов якого орендодавець зобов`язувався передати орендареві 15.02.2018 р. у платне користування на строк із 15.02.2018 р. по 31.12.2018 р. автомобіль ChevroletAveo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , зі щомісячною орендною платою у сумі 1400 грн. (включно з ПДВ).

Згідно з додатковою угодою до вказаного договору від 15.02.2018 р. орендодавець та орендар дійшли згоди про розірвання договору оренди транспортного засобу з 15.02.2018 р.

При цьому, в угоді не зазначено причин розірвання (наприклад, у зв`язку з пошкодженням автомобіля у ДТП).

За таких обставин апеляційний суд не вбачає такого елементу цивільного правопорушення як причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками у формі упущеної вигоди через неотримання орендної плати, а відтак немає обґрунтованих підстав для стягнення із відповідача цих збитків.

Згідно з положеннями ст. 263 ч.1, 2, 5 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає указаним вимогам.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1 п.1, п.4 ЦПК України оскаржене рішення суду належить скасувати, а в позові відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 22, 1192 ЦК України, ст.ст. 29, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1, п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 2.Рішення Іршавського районного суду від 17 січня 2019 р. скасувати. 3.У позові товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Боржава» до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовити. 4.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Боржава» на користь ОСОБА_1 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. у відшкодування судового збору. 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 6.Повне судове рішення складено 18 жовтня 2019 р.

Судді: