Справа № 603/464/19
Провадження № 2/603/283/2019
"17" жовтня 2019 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді Галіяна І. М.
секретаря судового засідання - Захарчишин М.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу
предмет позову: визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , про визнання останнього таким, що втратив право користування житлом, а саме, житловим будинком що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вимоги позивача мотивовані тим, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 . В даному будинку крім неї зареєстрований ОСОБА_2 , який більше року у вказаному житловому будинку не проживає.
Крім цього позивач посилається на ст. 405 ЦК України згідно якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.
Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
14.08.2019 року, 17.09.2019 року та 01.10.2019 року розгляд справи відкладався в зв`язку з неявкою учасників процесу в судове засідання.
17.10.2019 року ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області постановлено рішення про проведення заочного розгляду даної цивільної справи на підставі наявних у справі доказів.
ІІІ. Позиції сторін.
Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом в зв`язку з його відсутністю за вказаною в позові адресою місця реєстрації (проживання) без поважних причин понад один рік.
Протягом п`ятнадцяти днів відповідачем до початку розгляду справи по суті не було подано: заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з обґрунтуванням причин такого заперечення та відзиву на позовну заяву.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням повідомлення на WEB сторінці Монастириського районного суду Тернопільської області.
Клопотання про відкладення розгляду справи з причин зазначених в ч. 4 ст. 279 ЦПК України сторонами не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями виданого на підставі рішення виконавчого комітету Коропецької селищної ради від 15.02.2011 року серії САС № 829598 , зареєстрований в Монастириському районному бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 з номером запису: 1384 в книзі: 13.
Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області від 01.07.2019 року №961/2007 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім власника житлового будинку за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 - відповідач по справі.
Згідно будинкової книги, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 за вищевказаною адресою був зареєстрований 18.02.2011 року.
Підставою звернення ОСОБА_1 з позовом про визнання втрати ОСОБА_2 права користування житлом є відсутність останнього протягом року за місцем реєстрації.
Факт відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації, АДРЕСА_1 , підтверджується: Актом опиту свідків №22 від 01.07.2019 року, згідно якого при опитуванні свідків встановлено, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 більше року і по даний час не проживає.
Із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.07.2010 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в с.Тенетники Галицького району Івано-Франківської області.
Згідно свідоцтва про усиновлення серії НОМЕР_3 від 22.07.2010 року ім`я ОСОБА_2 було змінено з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 ».
У відповідності до довідки наданої виконавчим комітетом Тенетниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 09.10.2019 року №296/02.2-11, встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_2 , однак місце його перебування на даний час невідоме.
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сім`ї, суд враховує, що право користування житлом має речово-правовий характер, у зв`язку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність особи понад один рік у спірному житловому приміщенні.
Щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом яке належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує те, що ОСОБА_2 більше року в зазначеному житловому будинку не проживає, також зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_2 , таким чином маючи постійне місце проживання та реєстрації.
В зв`язку з наведеним та аналізуючи вищевказані норми законодавства суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач більше року не користується житловим приміщенням (будинком), що по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності позивачу, обов`язки по утриманню житла не здійснює, також зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 141, 263, 282 ЦПК України, ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, 72 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, яке належить на праві власності ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення .
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення а у разі ухвалення заочного рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено 21.10.2019 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_4 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя І. М. Галіян