ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Харків

справа № 642/4811/17

провадження № 22-ц/818/692/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будком 2016»,

відповідач:приватна фірма «Левада-7»,

відповідач:ОСОБА_6,

відповідач: ОСОБА_3,

відповідач: ОСОБА_4,

третя особа: ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком 2016», приватна фірма «Левада-7», ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за простим векселем за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року (в складі судді Ольховського Є.Б.),

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком 2016», приватна фірма «Левада-7», ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення боргу за простим векселем.

08.10.2018 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити зазначений вище позов шляхом накладення арешту або заборони відчуження на нерухоме майно, а саме п'ятикімнатну комунальну квартиру загальною площею 161,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 9877391 за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, номер платника податків НОМЕР_1.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилався на те, що є загроза того, що майно, яке належить відповідачу ОСОБА_4 може бути відчужене.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 рокуу задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою його заяву задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не перевірив, з урахуванням наданих доказів, того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, повітки повертаються без вручення, сам апелянт рухом справи не цікавиться.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справа знаходиться в провадженні суду тривалий час, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що питання щодо забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту або заборону відчуження на нерухоме майно, а саме п'ятикімнатну комунальну квартиру загальною площею 161,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 9877391 за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_2, номер платника податків НОМЕР_1, вже розглянуті судом першої інстанції.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема шляхом: 1) накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 151ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна:51), розташований за адресою: АДРЕСА_3, який належить громадянину ОСОБА_6

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі його представника ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2018 року - змінено. Заборонено відчуження житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3, який належить у ОСОБА_6

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 червня 2018 року у задоволені заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Із тексту ухвали вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту або заборону відчуження на нерухоме майно, а саме 5-кімнатну комунальну квартиру, загальною площею 161,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 березня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко