Дата документу 16.10.2019 Справа № 331/316/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/316/19Головуючий у 1-й інстанції Жукова О.Є. Повний текст рішення складено 04.06.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/2602/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Подліяновї Г.С., Кочеткової І.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дубовка» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дубовка» (надалі - ОСББ «Дубовка) про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просила:

- зобов`язати ОСББ «Дубовка» виконати роботи з гідроізоляції покрівлі та влаштувати організоване водовідведення атмосферних опадів з даху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до вимог висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 223-18 від 10.08.2018;

- стягнути з ОСББ «Дубовка» на користь позивача ОСОБА_1 , збитки, завдані у результаті залиття квартири, у сумі: 113591,40 грн., з яких: 69473 грн. витрати на проведення ремонту, 4118,40 витрати на проведення будівельно-технічного дослідження, 40000 грн. моральна шкода.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона є власником житлового приміщення АДРЕСА_2 та є співвласником (членом) ОСББ «Дубовка», яке створене у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

03.03.2018 року сталося залиття приміщення кв. АДРЕСА_3 внаслідок якої позивачу завдано збитки, оскільки залиттям пошкоджено внутрішнє оздоблення квартири та електричні пристрої.

Комісією складено акт про залиття, аварію та встановлено, що причиною залиття є порушення гідроізоляції покрівлі даху будинку, комісії рекомендовано - провести ремонт покрівлі даху будинку над квартирою АДРЕСА_3 .

Висновком експерта, складеним за результатами будівельно-технічного дослідження, встановлено, що технічні причини залиття приміщень кв. АДРЕСА_3 , 03.03.2018 року - є порушенням гідроізоляції даху будинку, що призвело до проникнення рідини крізь огороджу конструкції будівлі. Експертом рекомендовано провести комплекс робіт для усунення унеможливлення в подальшому створення подібної ситуації. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень внаслідок залиття складає 79473,00 грн..

Відповідач добровільно здійснив часткове відшкодування завданої шкоди у розмірі 10000,00 грн. Оскільки, станом на цей час гідроізоляція даху будинку не відновлена та не приведена у належний стан, вважала, що відповідач є відповідальним за шкоду, завдану залиттям відповідної квартири.

Враховуючи, що відповідач не здійснив відшкодування шкоди в повному обсязі та не провів ремонтні роботи у відповідності до вимог експертного дослідження, позивач вимушена звернутися до суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Жукову О.Є. (а.с.40).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року (а.с. 41) провадження у цій справі відкрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2019 року (а.с. 93) в задоволенні клопотання представника відповідача Сопіна А .С. про призначення у цій справі судової будівельно-технічної експертизи відмовлено з підстав того, що позивачем суду надано висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 223-18 від 10.08.2018, яким встановлено причини залиття, при цьому висновок експерта складений за результатами огляду, який був проведений у присутності управителя ОСББ «Дубовка» Корженевського Ю.В. Крім того, у відповідності до відзиву, який наданий відповідачем 10 грудня 2018 року, складено акт приймання виконаних будівельних робіт щодо ремонту м`якої рулонної покрівлі будинку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2019 року (а.с. 103-109) позовну заяву ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСББ «Дубовка» на користь ОСОБА_1 збитки, завдані внаслідок залиття квартири у сумі 69473,00 грн., 4118,40 грн. витрати на проведення будівельно-технічного дослідження, 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСББ «Дубовка» у своїй апеляційні скарзі (а.с. 113-116) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2857,50 грн. на користь відповідача.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 118).

В автоматизованому порядку суддею Поляковим О.З. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 121-122).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 119), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 123) з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача у період з 30.07.2019 року по 30.08.2019 року включно (а.с. 138-139).

Позивач ОСОБА_1 в особі представника Гришка І.І. подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача ОСББ «Дубовка» у цій справі (а.с. 132-136).

В автоматизованому порядку суддями Подліяновою Г.С. та Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддів Полякова О.З. та Маловічко С.В. у зв`язку із тривалими відпусткою та хворобою останніх (а.с. 140-141).

У судовому засіданні 11 вересня 2019 року апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, у розгляді цієї справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання представника відповідача з метою надання відповідачу часу для складання у письмовому вигляді клопотання про призначення експертизи у цій справі.

Ухвалою апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, постановленою протокольно, без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні у задоволенні клопотання відповідача про виклик та допит свідка ОСОБА_4 (а.с. 152) відмовлено, оскільки апеляційним судом встановлено, що таке клопотання відповідачем у суді першої інстанції не заявлялось та, відповідно, не було предметом розгляду суду першої інстанції, поважні причини для незаявлення цього клопотання у суді першої інстанції відповідачем не доведені, апеляційним судом не встановлені.

У судове засідання 16 жовтня 2019 року належним чином повідомлена апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 158) позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останньої за присутністю її представника - адвоката Гришка І.І. (а.с. 135) та представника відповідача ОСББ «Дубовка» - адвоката Сопіна А.С.т (а.с.153).

Ухвалою апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСББ Дубовка» про призначення судової експертизи у цій справі відмовлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, у тому числі:

-представника відповідача ОСББ «Дубовка» - Сопіна А.С., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що він визнає, що відповідачем спочатку визнавалась причина залиття квартири позивача 03.03.2018 року, але у подальшому відбулось повторне залиття квартири позивача у січні 2019 року та відповідачем був складений інший акт від 22.01.2019 року, де зазначена інша причина залиття квартири позивача: «в 2009 году собственником квартиры № 35 дома № 56 по улице Школьная был произведен самовольный монтаж наружных блоков кондиционеров на мягкой кровле дома; были просверлены отверствия в мягкой кровле для прокладки труб кондиционирования и была произведена неправильная герметизация отверствий не соответствующая требованиям норм строительства; целостность мягкой кровли вследствие разгерметизации вокруг труб была поверждена, что и привело к протеканию кровли»; відповідач заявляв клопотання про призначення експертизи у суді першої інстанції, але в його задоволенні було відмовлено, визнає, що відповідачем після залиття квартири позивача вже був проведений ремонт покрівлі даху будинку; не може надати апеляційному суду будь-яких доказів наявності кондиціонера позивача на даху будинку, а також будь-яких правил ОСББ «Дубовка» щодо користування дахом будинку, у тому числі для встановлення кондиціонерів членами цього ОСББ чи доказів надання (ненадання) ОСББ «Дубовка» згоди позивачу на установку будь-якого кондиціонера на даху будинку;

-представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гришка І.І., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що відносно кондиціонеру позивача він нічого повідомити не може, однак причина залиття квартири позивача 03.03.2018 року зазначена в акті про залиття квартири від 05.03.2018, складеному за участі представника ОСББ «Дубовка»: «порушення гідроізоляції покрівлі даху будинку», визнавалась відповідачем, відповідач, навіть, частково відшкодував шкоду у добровільному порядку 10000,00 грн.; позивач не просила стягувати з відповідача у цій справі збитки за фактом будь-якого іншого залиття квартири позивача, окрім 03.03.2018 року, позивачем вже зроблений ремонт квартири, а відповідачем ремонт покрівлі даху будинку;

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСББ «Дубовка» не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині відмови у задоволенні частини її позовних вимог, погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідач ОСББ «Дубовка» оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі фактично лише в частині задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСББ «Дубовка» і лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в частині задоволення позовних вимог позивача у цій справі.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 263, 265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 05.03.2018 року комісією у складі: управителя ОСББ «Дубовка» - Корнежевського Ю.В., власника квартири - ОСОБА_1 та присутнього під час огляду - гр. ОСОБА_5 , - складено акт про залиття квартири позивача (копія а.с. 7, 14-15), за змістом якого 03.03.2018 сталося залиття приміщення квартири АДРЕСА_3 .

У вказаному акті визначено, що внаслідок залиття в квартирі ушкоджено гіпсокартон стін та стелі, відбулося порушення цілісності підвісної стелі, залито внутрішній блок кондиціонеру, електричну проводку та освітлювальні прилади, залито підлогу, обідній стіл.

Вказаною комісією встановлено, що причиною залиття є порушення гідроізоляції покрівлі даху будинку та рекомендовано провести ремонт покрівлі даху будинку над квартирою АДРЕСА_3 .

Тобто, зазначений акт відповідає вимогам Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, складений уповноваженими особами у присутності представника власника будинку, в ньому визначені причини залиття, докладно відображено наявні пошкодження внаслідок залиття.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, суд першої інстанції правильно вважав, що саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Висновком судового експерта Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ Майстренко І.О. № 223-18 від 10.08.2018, складеним за результатами будівельно-технічного дослідження на замовлення позивача (а.с. 8-18), що узгоджується із вимогами ст. 102 ч. 3 ЦПК України, встановлено, що відповідно до акту про залиття квартири технічними причинами залиття квартири АДРЕСА_3 , 03.03.2018 - є порушенням гідроізоляції даху будинку, що призвело до проникнення рідини крізь огорожу конструкції будівлі; вартість ремонтно-відновлювальних робіт які необхідно виконати для усунення пошкоджень внаслідок залиття складає 79473,00 грн.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції вищезазначені фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що внаслідок залиття належної ОСОБА_1 на праві власності квартири, яке сталося через незабезпечення належного технічного стану даху будинку ОСББ «Дубовка», позивачу завдано майнової шкоди в сумі 79473,00 грн.

При вищевикладених обставинах, у тому числі враховуючи часткове відшкодування збитків відповідачем в розмірі 10000,00 грн., що підтверджено платіжними дорученнями від 05 грудня 2018 року № 160 (а.с. 20) та від 08 січня 2019 року № 1 (а.с.21), суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 суми завданої матеріальної (майнової) шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у сумі 69473,00 грн. (розрахунок: завдано майнової шкоди позивачу на суму 79473,00 грн. -10000,00 грн. сплачено відповідачем на користь позивача у добровільному порядку), та 4118,40 грн. витрат на проведення будівельно-технічного дослідження (а.с. 23).

При цьому? суд першої інстанції правильно зазначав, що доводи відповідача, викладені в його відзиві на позов позивача у цій справі (а.с. 53-54) про те, що залиття вищезгаданої квартири відбулося в результаті пошкодження м`якої покрівлі при самовільному монтажі зовнішнього блоку кондиціонера, що є порушенням будівельних норм і правил, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і спростовуються актом про залиття квартири позивача від 05.03.2018 року, складеним комісією у складі управителя ОСББ «Дубовка» Корженевського Ю.В., висновком експерта, складеним за результатами будівельно-технічного дослідження № 223-18 від 10.08.2018.

Крім того, суд першої інстанції правильно врахував, що частково сплативши ОСОБА_1 суму відшкодування внаслідок залиття в розмірі 10000,00 грн., відповідач визнав свій обов`язок щодо відшкодування заподіяної шкоди, а докази того, що ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за порушення будівельних норм та правил, відповідачем суду у матеріали цієї справи не надано.

ОСББ «Дубовка» на підставі договору підряду № 6 від 03 грудня 2018 року (а.с. 58-60) було залучено підрядника для виконання робіт з «Ремонту м`якої рулонної покрівлі» будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 10 грудня 2018 року (а.с.61), підписаним ОСББ «Дубовка» підтверджується виконання ремонту м`якої рулонної покрівлі, вирубка та зміщення зливних воронок в будинку, тобто відповідачем надані суду першої інстанції докази виконання робіт по відновленню покрівлі даху будинку ще до моменту звернення позивача до суду із вищезазначеним позовом у цій справі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що залиття її квартири завдало їй моральних страждань внаслідок пошкодження майна, неможливості його використання, що спричинюють незручності та дискомфорт.

У судовому засіданні в суді першої інстанції був встановлений факт того, що внаслідок залиття було пошкоджене внутрішнє оздоблення квартири позивача, кондиціонер, меблі, освітлення внаслідок чого були порушені її нормальні життєві зв`язки, ОСОБА_1 зазнала психологічних страждань, через що у суду першої інстанції правильно не було сумнівів, що позивачка, з урахуванням вимог розумності та справедливості, понесла втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань на суму 2000,000 грн., заподіяних неналежним виконанням ОСББ «Дубовка» обов`язків щодо належного утримання будинку.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСББ «Дубовка» є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача ОСББ «Дубовка» у цій справі, яку воно та його представник вважає єдино правильною.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

Так, за змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; с уд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСББ «Дубовка», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідач ОСББ «Дубовка» та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень та у спростування позову позивача у цій справі в частині його задоволення.

Розмір шкоди позивача від залиття квартири 03.03.2018 року на суму 79473,00 грн. відповідачем взагалі не спростовувався у цій справі, будь-який контррозрахунок не надавався, навпаки, відповідач у добровільному порядку сплатив позивачу в рахунок відшкодування майнової шкоди 10000,00 грн. (платіжні доручення, копії а.с.20-21).

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСББ «Дубовка».

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ухвалою апеляційного суду від 11 вересня 2019 року, постановленою протокольно, без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні у задоволенні клопотання відповідача про виклик та допит свідка ОСОБА_4 (а.с. 152) відмовлено, оскільки апеляційним судом встановлено, що таке клопотання відповідачем у суді першої інстанції не заявлялось та, відповідно, не було предметом розгляду суду першої інстанції, поважні причини для незаявлення цього клопотання у суді першої інстанції відповідачем не доведені, апеляційним судом не встановлені.

Смс - повідомлення від 15.01.2019 року з телефону НОМЕР_1 , за змістом якого: « ОСОБА_6 , доброе утро! У меня снова капает вода с потолка. Перезвоните, пожалуйста, ОСОБА_1, кв. АДРЕСА_6 », додане відповідачем вперше до його апеляційної скарги у цій справі (а.с.151), тобто з пропуском строку для його подачі, само по собі нічого у цій справі не спростовує і не підтверджує.

Не може бути доказом, передбаченим ст. 367 ч. 3 ЦПК України, який може бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції від 30 травня 2019 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСББ «Дубовка», наданий відповідачем до його апеляційної скарги висновок судового експерта Лещенко К.І. №2512 від 03 вересня 2019 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи за зверненням управителя ОСББ «Дубовка» Корженевського Ю.В. від 12 червня 2019 року (а.с.144-151), за змістом якого: «проведеним дослідженням покрівлі даху, що однією з причин залиття могло бути прокладені через покрівлю та дах у квартиру трубопроводи та проводи електрики до блоків кондиціонерів; встановити достовірно технічну причину залиття квартири АДРЕСА_3 без огляду пошкоджень у приміщеннях квартири не видається за можливе», тобто, навіть, звернення за висновком мало місце вже після ухвалення 30 травня 2019 року судом першої інстанції рішення суду у цій справі.

Ухвалою апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у задоволенні клопотання ОСББ Дубовка» від 02.10.2019 року про призначення судової експертизи у цій справі відмовлено через неможливість та недоцільність призначення апеляційним судом останньої.

Оскільки, питання щодо збитків від будь-якого іншого залиття квартири позивача, окрім 03.03.2018 року, у тому числі від 15 січня 2019 року не було предметом позову позивача у цій справі та предметом розгляду цієї справи судом першої інстанції відповідно, питання про причини залиття квартири позивача 19 січня 2019 року не було також предметом клопотання відповідача про призначення експертизи у суді першої інстанції; акт про залиття квартири позивача від 05.03.2019 року за фактом залиття квартири позивача 03.03.2018 року, в якому зазначена причина залиття квартири позивача «порушення гідроізоляції покрівлі даху будинку», є чинним, не визнаний недійсним, з урахуванням цього акту вже був складений висновок експерта 10.08.2018 року на замовлення позивача (а.с. 8-11), що узгоджується із вимогами ст. 102 ч. 3 ЦПК України, на теперішній час у квартирі позивача позивачем та у покрівлі даху будинку відповідачем за допомогою третіх осіб вже проведений ремонт, що визнається сторонами у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті в частині, яка є предметом апеляційного оскарження.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСББ «Дубовка» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України у цій справі було вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с. 116), сплаченого ним при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дубовка» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2019 року у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.10.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кочеткова І.В.