Дата документу 08.10.2019 Справа № 320/3238/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 320/3238/18 Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
№ 22-ц/807/2776/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати на час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Молокозавод-Олком» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати на час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він, ОСОБА_1 з 16 лютого 2017 року по 29 квітня 2018 року працював слюсарем-сантехніком на Приватному підприємстві «Молокозавод-ОЛКОМ». Був звільнений з роботи наказом № 46 від 29.03.2018року за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне не виконання обов`язків. Вважає звільнення незаконним з тих підстав, що весь час роботи на вказаному підприємстві він характеризувався позитивно, виконання покладених на нього обов`язків нарікань не викликало. 01 лютого 2018 року його було викликано доМелітопольського об`єднаного міського військового комісаріату, де йому було повідомлено про те, що він підлягає призову на строкову військову службу. В цей же день ним було повідомлено свого безпосереднього начальника - головного механіка ОСОБА_2 про ймовірність призову на військову службу. 24 лютого 2018 року його було викликано до Мелітопольського ОМВК для проходження медичної комісії. Після чого на роботі почали регулярно питати про призов до армії та бажання звільнитися добровільно. У березні 2018 року про призов до армії та бажання звільнитися почав питати головний інженер ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_3 . Також, у березні 2018 року від співробітників йому стало відомо, що його мають намір звільнити за будь яких обставин. 01 березня 2018 року після виконання позапланового ремонту сантехнічного вузла на ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» за ним, начебто, було виявлено неналежне виконання трудових обов`язків. Так, ним відремонтований у першій половині дня сантехнічний вузол, у другій половині дня знову зламався. Головним механіком, який прибув на місце поломки, було наголошено, що поломка вузла спричинена неналежним ремонтом, на місці виявлення поломки не було складено жодного акта. В той же день ним було надано пояснення. З 05 березня 2018 року по 12 березня він перебував на лікарняному. 05 березня 2018 року, в той час коли він перебував у лікарні на прийомі у лікаря, до нього приїхали головний інженер, головний механік, заступник начальника охорони та повідомили про порушення мною трудової дисципліни та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Крім того, в черговий раз йому було запропоновано звільнитися за власним бажанням. 12 березня 2018 року він написав заяву про надання щорічної основної відпустки з 26 березня 2018 року та надіслав її рекомендованим листом, яке підприємство отримало 13 березня 2018 року. 22 березня 2018 року йому було в усній формі повідомлено, що він не має права на відпустку з 26 березня, і може піти у відпустку тільки у травні відповідно до графіку відпусток. Оскільки, в трудові відносини з ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» він вступив 16 лютого 2017 року, то він повинен був отримати основну щорічну відпустку до 16 лютого 2018 року, чого зроблено не було. Таким чином, у діях ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» вбачається суттєві порушення порядку надання працівнику щорічної основної відпустки, а згідно ст. 28 Закону України «Про відпустки» особи, винні в порушенні законодавства про відпустки, несуть відповідальність згідно з законодавством. Згідно ст. 265 Кодексу Законів про працю України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. 28 березня 2018 року головний механік повідомив що відремонтований ним 26 березня 2018 року сантехнічний вузол не працює через неякісний ремонт. Після того як він прибув із своїм безпосереднім начальником на місце поломки, виявилось, що зазначений вузол працює справно, після чого його було відправлено працювати далі в штатному режимі. Через 20 хвилин знову знайшли поломку вже у іншому сантехнічному вузлі, який він раніше ремонтував, через що він написав пояснювальну записку, в якій зазначив, що після його ремонту даний сантехнічний вузол працював і даний факт можуть підтвердити свідки. Таким чином, протягом останніх днів березня на нього зі сторони керівництва та начальників ПП «Молокозавод-Олком» постійно проявлялись спроби виявити факт неякісного виконання робіт тим самим підштовхнути до звільнення з роботи за власним бажанням. 28 березня 2018 року його було повідомлено про розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, а саме систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Підприємством знову було порушено ч. 3 ст. 149 Кодексу Законів про працю України, а саме не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, визнати незаконним та скасувати наказ про припинення трудового договору № 46 від 29.03.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади слюсаря-сантехніка на Приватному підприємстві «Молокозавод-ОЛКОМ», та поновити на зазначеній посаді; стягнути з Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ», на користь ОСОБА_1 оплату за час вимушеного прогулу; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слюсаря-сантехніка допустити до негайного виконання.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 квітня 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасувати наказ про припинення трудового договору №46 від 29.03.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади слюсаря-сантехніка на Приватному підприємстві «Молокозавод-ОЛКОМ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді слюсаря-сантехніка на Приватному підприємстві «Молокозавод-ОЛКОМ».

Стягнуто з Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ»., на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 березня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 72511 грн. 80 коп. з урахуванням податків та обов`язкових зборів.

Стягнуто з Приватного підприємства «Молокозавод-ОЛКОМ»., на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 6 042 грн. 65 коп. виконати негайно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПП «Молокозавод-Олком» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено що 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 на підставі наказу №34-к від 15 лютого 2017 року, був прийнятий на роботу слюсарем-сантехніком ремонтно-механічної дільниці до ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» /а.с.37/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» №374-о від 23.11.2017, на підставі довідки-виклику Мелітопольського ТДАТУ №4 від 06.08.2017, ОСОБА_1 була надана додаткова навчальна оплачувана відпустка з 27 листопада 2017року по 14 грудня 2017 року /а.с.39/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» №85-о від 12.03.2018, на підставі довідки-виклику Мелітопольського ТДАТУ №7 від 14.12.2017, ОСОБА_1 була надана додаткова навчальна оплачувана відпустка з 12 березня 2018року по 23 березня 2018року /а.с.40/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» №486 від 29.12.2017 затверджено надані керівниками підрозділів графіки щорічних відпусток працівників ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» на 2018 рік. Начальнику відділу кадрів Грибачовій М.Є. наказано додержуватись при наданні відпусток затвердженого графіку відпусток на 2018 рік та попереджати працівника за 2 тижні до початку відпустки. Контроль за виконанням даного наказу покладено на директора виконавчого ОСОБА_4 . Згідно графіка відпусток на 2018 рік ОСОБА_1 має право на щорічну основну відпустку з травня 2018року. З графіком відпусток на 2018 рік ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис 22.01.2018 /а.с.41-42/.

22 вересня 2019 року головним механіком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 на ім`я виконавчого директора ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_4 було складено доповідну записку про те, що 21.09.2017 слюсару-сантехніку ремонтно-механічної дільниці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_1 було доручено виконання робочого завдання, а саме, заміна парового крану на лінії подачі пару на дільниці виробництва масла. Завдання ОСОБА_1 виконав неякісно. При перевірці було виявлено витік пару, що призвело до затримки в роботі на дільниці виробництва масла, була спричинена шкода підприємству. Просив застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення /а.с.53/.

22 вересня 2019 року головним механіком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 , інженером з охорони праці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_5 , начальником служби охорони ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» Іванченко О.А., складено акт про те, що 22.09.2017 о 10-00год. у приймальну підприємства було запрошено слюсаря-сантехника ремонтно-механічної дільниці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_1 , якому було запропоновано надати письмове пояснення з приводу невиконання розпорядження головного механіка щодо заміни парового крану на лінії подачі пару на дільниці виробництва масла. Тест даного акта та службової записки зачитаний вголос інженером з охорони праці ОСОБА_5 в присутності ОСОБА_1 та двох свідків. ОСОБА_1 надати пояснення відмовився, причини відмови не повідомив. У зв`язку з чим, на виконання ст..149 КЗпП України, ними був складений даний акт в присутності ОСОБА_1 , від підпису якого він відмовився /а.с.54/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» №317 від 22.09.2017, слюсару-сантехніку ремонтно-механічної дільниці ОСОБА_1 за невиконання своїх трудових обов`язків оголошено догану /а.с.55/.

22.09.2017 інженером з охорони праці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_5 в присутності головного механіка ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 та начальника служби охорони ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» Іванченко О.А. складено акт про відмову ОСОБА_1 від підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення /а.с.56/.

07 березня 2018 року бригадиром слюсарем-сантехніком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_6 було складено службову записку про те, що 01.03.2018 слюсар-сантехник ремонтно-механічної дільниці ОСОБА_1 при виконанні робочого завдання, а саме, ремонту бачка унітазу в туалеті сирного цеху, через свою недбалість впустив деталі шар-крану в каналізацію. Такий непрофесіоналізм ОСОБА_1 проявляє не вперше. 28.02.2018 ОСОБА_1 було доручено ремонт заглушки, який він виконав неякісно. Просив керівництво прийняти міри /а.с.43/.

01 березня 2018 року головним механіком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 на ім`я виконавчого директора ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_4 було складено доповідну записку про те, що 01.03.2018 слюсар-сантехник ремонтно-механічної дільниці ОСОБА_1 при виконанні робочого завдання, а саме, ремонту бачка унітазу в туалеті сирного цеху, через свою недбалість впустив деталі шар-крану в каналізацію чим вивів з ладу бачок. Просив оголосити ОСОБА_1 догану та позбавити його премії в березні 2018 року /а.с.44/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.03.2018, при виконанні ремонту бачка унітазу в туалеті сирного цеху 01.03.2018, він впустив деталі шар-крану в каналізацію /а.с.45/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» №105/1 від 02.03.2018, слюсару-сантехніку ремонтно-механічної дільниці ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено його заохочуваних виплат на строк дії дисциплінарного стягнення /а.с.46/.

28 березня 2018 року головним механіком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 на ім`я виконавчого директора ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_4 було складено доповідну записку про те, що 28.03.2018 слюсару-сантехніку ремонтно-механічної дільниці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_1 було доручено виконання робочого завдання, а саме, ремонт бачка унітазу в туалеті сирного цеху. Після ремонту бачок унітазу в туалеті сирного цеху перестав працювати, що призвело до незручностей в роботі цеху. Несправність бачка була усунена бригадиром слюсарем-техніком ОСОБА_6 . Вважає таку роботу ОСОБА_1 непрофесійною. Невиконання завдання ОСОБА_1 призвело до додаткових витрат підприємства, була завдана шкода підприємству. На підстав викладеного просив розглянути питання звільнення ОСОБА_1 за неодноразове, непрофесійне виконання своїх посадових обов`язків /а.с.47/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 28.03.2018, ним було отримано завдання відремонтувати бачок унітазу в туалеті сирного цеху. Завдання ним було виконано, туалет почав працювати добре. Виконану роботу він показав майстру сирного цеху. Чому бачок унітазу в туалеті сирного цеху через дві години перестав працювати він не знає /а.с.48/.

Виконавчим директором ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_4 голові профспілкового комітету Донець С.К. та голові профспілки ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_7 29.03.2018 скеровано подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 слюсаря-сантехніка РМД за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадових обов`язків за пунктом 3 статті 40 КЗпП України /а.с.49/.

Протоколом №5 засідання профспілкового комітету ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» від 29.03.2018 надану згоду керівнику ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» на звільнення слюсаря-сантехніка РМД ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків /а.с.50/.

Наказом ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» про припинення трудового договору №46-к від 29.03.2018 слюсаря-сантехніка РМД ОСОБА_1 за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків звільнено /а.с.51/.

Задовольняючи позов про поновлення на роботі, суд першої інстанції врахував що при звільненні позивача були допущені порушення трудового законодавства.

Так, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При звільненні позивача, відповідач посилався на те позивач двічі притягався до дисциплінарної відповідальності: 22 вересня 2017 року та 02.03.2018 року.

Судом першої інстанції були дослідженні обставини справи та законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, встановлено, що за наказом від 02.03.2018 позивача притягнуто до відповідальності за його необережність, але не за невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків. В пояснювальної записці позивача, в доповідних записках головного механіка не йдеться про те, що позивач відмовився без поважної причини виконувати трудове завдання. Мова йде тільки про те, що Позивач у наслідок власної необережності втратив надану йому для ремонту обладнання запчастину. Тобто наказ від 02.03.2018 не може бути врахований при прийнятті рішення про звільнення Позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП, оскільки він не стосується та не підтверджує фактів невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, адже ремонт обладнання позивачем все ж було виконано та будь яких нарікань щодо цього з боку відповідача не було.

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 06 листопада 1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", роз`яснив, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КзпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, як зазначив суд першої інстанції, відповідачем не доведено дотримання ним процедури накладення стягнення, яка передбачає проведення певного розслідування факту з`ясування конкретних його обставин.

Так, 28 березня 2018 року головним механіком ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 на ім`я виконавчого директора ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_4 було складено доповідну записку про те, що 28.03.2018 слюсару-сантехніку ремонтно-механічної дільниці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_1 було доручено виконання робочого завдання, а саме: ремонт бачка унітазу в туалеті сирного цеху. Після ремонту бачок унітазу в туалеті сирного цеху перестав працювати, що призвело до незручностей в роботі цеху.

Отже, в даній доповідній записці головний механік ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 повідомляє керівництво про те, що після ремонту бачок унітазу в туалеті сирного цеху перестав працювати, а не працював, що дає підстави вважати що 28 березня 2018 року ОСОБА_1 , як слюсарем-сантехніком ремонтно-механічної дільниці ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» було виконане робоче завдання, а саме ремонт бачка унітазу в туалеті сирного цеху, відтак в його діях не вбачається невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадових обов`язків.

Головний механік ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» ОСОБА_2 без з`ясування всіх обставин, які мали місце 28 березня 2018 року, а саме: за яких обставин бачок унітазу в туалеті сирного цеху перестав працювати, чи було складено відповідний акт на місці виявлення даної несправності, ким була виявлена дана несправність та за яких обставин, на підставі чого усунення даної несправності було доручено іншому слюсарю, а не ОСОБА_1 , яким проводився ремонт, наступного дня після отримання пояснень від ОСОБА_1 , скерував голові профспілкового комітету Донець С.К. та голові профспілки ПП «Молокозавод-ОЛКОМ» Грибачовій М.Є. 29.03.2018 подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 слюсаря-сантехніка РМД за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадових обов`язків за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Для отримання згоди на звільнення позивача профспілковому органу надано копію наказу від 02.03.2018, копію пояснення позивача, копію доповідної записки головного механіка від 28.03.2018 року. Тільки на підставі цих документів профспілка дійшла висновку про системність невиконання Позивачем без поважних причин своїх обов`язків. Жодного згадування про наказ від 22.09.2017 р. не було та його, у якості підстави для надання згоди на звільнення позивача ця профспілка не розглядала.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції судова колегія враховує, що в жодному випадку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, відповідач не зазначив в чому полягала вина працівника, тоді як притягнення до відповідальності передбачає наявність складу дисциплінарного правопорушення.

Та обставина, що після ремонту, обладнання знов вийшло з ладу у зв`язку з неякісним ремонтом є припущенням.

Посилаючись на недостатню кваліфікацію працівника, відповідач разом з тим не зазначає про те, які винні дії працівника призвели до негативних наслідків та яким чином ці негативні наслідки вплинули на роботу підприємства.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те що необхідних підстав для звільнення позивача на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у відповідача не було.

Посилання відповідача при апеляційному розгляді на те, що позивач має низький рівень кваліфікації не доведено, до того ж звільнення за такими підставами передбачено іншою нормою., зокрема п. 2 ст. 40 КЗпП за якою працівник може бути звільнений у разі виявлення невідповідності займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації.

Не можна визнати законним звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни лише з мотивів відсутності спеціальної кваліфікації та навичок роботи.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Молокозавод-Олком» залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 квітня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 жовтня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

О.З. Поляков