Справа № 452/2915/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"16" жовтня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Самбірської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної на підставі реєстраційного посвідчення від 03.01.1997 року належить житловий будинок у АДРЕСА_1 . 14.11.2006 року Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 12.07.1989 року Самбір управління торгівлі, зареєстровано заборону (архівний запис) №4049113. Як вбачається із архівної довідки №20/935 у документах з особового складу Управління торгівлі Самбірського міськвиконкому заборгованості по ОСОБА_1 немає. Оскільки на даний час заборгованості у позивача перед Управлінням торгівлі немає і таке підприємство вже ліквідоване, то позивач просить у судовому порядку зняти заборону на відчуження нерухомого майна.

Позивач до суду не з`явилася подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Представник відповідача Самбірської державної нотаріальної контори аналогічно до суду не з`явився подав заяву у якій не заперечив проти задоволення позову, справу просив розглядати у його відсутності.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю виходячи з наступних підстав:

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду, рішенням про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки як встановлено судом із заяви відповідача визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; позивач звернулася до суду із таким спором, бо іншого порядку вирішення цього питання немає і таке є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти заборону (архівний запис) зареєстровану 14.11.2006 року за №4049113, вчинену Самбірською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 12.07.1989 року Самбір управління торгівлі, накладену на житловий будинок у АДРЕСА_1 (додаткові дані: Архівний номер 2542134LVOV141, Архівна дата: 22.12.2000 11:33, Дата виникнення: 12.07.1989, № реєстру: 344964-351, внутр. №С5015F372DF1422С6С33, коментарій:15-35/1989).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Суддя