Ухвала

15 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/18409/15-ц

провадження № 61-14264ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 серпня 2019 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки в ухвалі суду у вищевказаній справі, тобто з порушенням строку на касаційне оскарження. В касаційній скарзі зазначав, що отримав копію оскаржуваної ухвали 29 червня 2019 року, проте звернутись у передбачений тридцятиденний строк із касаційною скаргою на неї він не зміг, з огляду на брак часу, через підготовку відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року про призначення справи до розгляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині залишення апеляційної скарги без руху, ухвали Київського апеляційного суду від 10 червня 2019 року про відкриття провадження, ухвали Київського апеляційного суду від 27 червня 2019 року про призначення справи до розгляду.

Цією ж ухвалою касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року про повернення заяви про збільшення позовних вимог та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року за результатами її перегляду, ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги, ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про повернення апеляційної скарги залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 04 жовтня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року в частині повернення апеляційної скарги та ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року із зазначення поважних причин його пропуску, надати докази на підтвердження дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року, навести інші поважні підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки, а також надати суду докази сплати судового збору у розмірі 384,20 грн за кожне оскаржуване судове рішення або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

У вересні до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: квитанція про сплату судового збору від 21 вересня 2019 року № 1724-5634-7343-0772 у розмірі 1 921,00 грн, заява щодо вирішення питання про відкриття касаційного провадження, в якій ОСОБА_1 дублює доводи викладені в касаційній скарзі.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду від 02 квітня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвал Київського апеляційного суду від 14 травня 2019 року та від 26 червня 2019 року повторно залишено без руху.

Повторно перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки та заяви, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року про виправлення описки.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України»).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 червня 2019 року, а 01 липня 2019 року була оприлюднена, заявник мав можливість ознайомитись із змістом оскаржуваної ухвали та підготувати касаційну скаргу протягом тридцяти днів з моменту її оприлюднення.

У заяві ОСОБА_1 не наводить інших поважних причин, що перешкодили йому звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою з дотриманням процесуальних строків та які б виправдовували втручання касаційного суду у принцип правової визначеності судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК Українисуддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві Державна адміністрація, Сьома Київська державна нотаріальна контора, Десята Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соврас Олена Юріївна, Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним заповіту, відновлення дії попереднього заповіту, усунення від права на спадкування, поновлення права на додаткову житлову площу, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков