ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4254/19 Справа № 206/1471/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Дніпро

колегія суддів судової палати у з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2019 року про розстрочку виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів та ухвалено:

- стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500,00 грн. щомісяця починаючи з 15 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

- стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання сина в розмірі 1750,00 грн. щомісяця починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягнення додаткових витрат;

- стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи 15 березня 2016 року і до 01 березня 2019 року;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини понесені за період з грудня 2015 року по вересень 2017 року в розмірі 22871,72 грн.

Також, вказаним рішення в порядку розподілу судових витрат з відповідача в дохід держави було стягнуто судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року рішення Самарського районного суд м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року було залишено без змін.

08 січня 2019 року вх. №245/19 відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про розстрочку виконання рішення суду, в якій просив суд розстрочити виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року на 10 місяців.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 було задоволено частково та розстрочено виконання рішення суду на 6 місяців із сплатою аліментів в розмірі по 3651,50 грн. кожного місяця.

Не погодившись із такою ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та відсутність правових підстав для розстрочки виконання рішення суду щодо стягнення аліментів.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 листопада 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з 15 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнено додаткові витрати на утримання сина у розмірі 1750,00 грн, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття або зміни обставин, що викликали потребу у стягненні додаткових витрат, стягнено аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 15 березня 2016 року і до 01 березня 2019 року, також стягнено додаткові витрати на утримання дитини понесені за період з грудня 2015 року по вересень 2017 року у розмірі 22871,72 грн.

Відповідач добросовісно виконує свої обов'язки зі сплати аліментів на дитину, однак у зв'язку із тяжким матеріальним становищем, а саме утримання батьків, навчання у вищому навчальному закладі, відсутність поточних доходів, а також загальних витрат на власне утримання, що підтверджується відповідними довідками, що містяться в матеріалах справи, не має можливості виконати рішення суду в повному обсязі, в частині погашення заборгованості по аліментам на утримання дружини.

Задовольняючи частково заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, проте із врахуванням інтересів сторони позивача на своєчасне виконання рішення дійшов висновку, що 10-ти місячний строк буде надто тривалим і розстрочив виконання рішення на 6 місяців із встановленням режиму сплати коштів в розмірі 3651,50 грн. на місяць.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках за наявності обставин, що істотно утруднюють виконання судового рішення або роблять його неможливим (тяжке захворювання відповідача або членів його сім'ї, матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо), в той час як матеріали справи не містять жодних доказів стосовно наявності таких обставин, які б стали підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, оскільки сам факт того, що відповідач навчається у вищому навчальному закладі та не має постійного доходу, при цьому маючи на утриманні самого себе та своїх похилих батьків, свідчить про наявність обставин, які утруднюють виконання рішення суду, що в своє чергу, є підставою для застосування положень ст. 435 ЦПК України.

Окрім цього, слід звернути увагу, що відповідач добросовісно виконує рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року щодо сплати аліментів та має намір в подальшому його своєчасно виконувати, що визнано в суді апеляційної інстанції апелянтом. А право відповідача на тимчасове розстрочення виконання рішення суду у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, з метою забезпечення його належного виконання, передбачено цивільним процесуальним законодавством України.

Тож, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2019 року про розстрочку виконання рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова