Провадження № 6/761/985/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року

Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. (надалі по тексту - приватний виконавець ) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - ОСОБА_1 Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що 05 березня 2018 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1782/10, виданого 12 червня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ ?БМ Банк? заборгованості за договором кредиту №519/090608 від 09 червня 2008 року в розмірі 5 276 193, 21 грн. та за кредитним договором №473/280308 від 28 березня 2008 року в розмірі 646 163, 15 грн.

Оскільки, боржник ОСОБА_1 , не подав декларацію про доходи та майно; і після накладення арешту на належне йому майно, здійснив його відчуження з метою ухилення від виконання виконавчого документу, на думку приватного виконавця вбачається фактичне ухилення боржника від виконання виконавчого документу.

Станом на день звернення до суду з вищезазначеним подання ОСОБА_1 не вчинено жодних дій спрямованих на виконання рішення суду та погашення виниклої заборгованості.

А тому, приватний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 на строк до повного виконання судового рішення, згідно виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області від 12 червня 2014 року №2-1782/10.

Приватний виконавець в судове засідання не з?явився; направив заяву про розгляд подання за його відсутності; на задоволенні подання наполягав в повному обсязі з підстав, викладених у поданні.

Суд, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України визначено, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов?язань ( ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну").

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 червня 2014 року Вінницьким районним судом Вінницької області, видано виконавчий лист № 2-1782/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ ?БМ Банк? заборгованості за договором кредиту №519/090608 від 09 червня 2008 року в розмірі 5 276 193, 21 грн. та за кредитним договором №473/280308 від 28 березня 2008 року в розмірі 646 163, 15 грн.

05 березня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-1782/10, видано виконавчий лист № 2-1782/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ ?БМ Банк? заборгованості за договором кредиту №519/090608 від 09 червня 2008 року в розмірі 5 276 193, 21 грн. та за кредитним договором №473/280308 від 28 березня 2008 року в розмірі 646 163, 15 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена боржнику 06 березня 2018 року, докази про отримання останнім зазначеної постанови додані до подання не були, наявна лише копія квитанції, однак, вказаний доказ позбавляє суд можливості перевірити, що саме було направлено відповідно до доданої квитанції.

Крім того, постановою про відкриття виконавчого провадження, боржника зобов?язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В цей же день, 05 березня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми стягнення - 6 514 592, 00 грн.

Однак, доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про накладення арешту суду надано також не було,

Додані до подання копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, що саме боржником було здійснено відчуження належної йому частки квартири АДРЕСА_1 , при цьому в матеріалах справи міститься копія витягу про реєстрацію в Державному реєстру обтяжень рухомого майна заборону відчужувати боржнику належне йому все нерухоме майно.

В силу вимог п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", Верховний Суд України, дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов?язань, а за ухилення від їх виконання. У зв?язку з цим з метою всебічного і повного з?ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов?язків учасників спірних правовідносин, суду належить з?ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов?язання в повному обсязі або частково.

Крім того, Верховний Суд України тут же зазначив, що саме невиконання боржником самостійно зобов?язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов?язків.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме припинення права власності боржника на належну йому частину вищезазначеної квартири не свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків, оскільки, матеріали справи не мітять відомостей, що саме боржник здійснив таке відчуження.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов?язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об?єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв?язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов?язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов?язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов?язання". Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчого провадження ще не доводять факт його ухилення від виконання зобов`язання.

Крім того, судом враховано, що надані приватним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, виконання своїх обов`язків приватним виконавцем, відповідно до ст. 18 Закону України ?Про виконавче провадження?, в повному обсязі.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню, так як з подання та документів доданих до нього не вбачається, що останній ухиляється від виконання зобов`язань

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. ст. 26, 33 Конституції України; ст. ст. 18, 19 Закону України ?Про виконавче провадження?; ст. 6 Закону України ?Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України?; ст. 22 Закону України ?Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства?, суд

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 вересня 2019 року.

Суддя: