Номер провадження 2/229/235/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 березня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Дружківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа орган опіки і піклування Дружківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

У позові вказав, що він має право на зайняття жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1 на підставі ордеру на житлове приміщення №19768 серія №16 від 13 листопада 1990 року виданого за рішенням виконкому Дружківської міської ради від 01.11.1990 року. Разом із ним у зазначеній квартирі зареєстровані: його дружина ОСОБА_5, його син ОСОБА_2, син ОСОБА_6, син ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 та онука: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 не проживає в квартирі 10 років, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі не мешкають 15 років, а ОСОБА_7 з народження. Особистих їх речей в квартирі немає, за комунальні послуги вони не сплачують, знятися з реєстрації самостійно відповідачі не бажають. Позивач оплачує комунальні послуги, які нараховуються по кількості осіб зареєстрованих в квартирі, тобто і за відповідачів, і за онуку. Реєстрація його дітей та онуки в квартирі позивачу перешкоджає користуватися квартирою на свій розсуд, отримати субсидію.

Просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його онуку ОСОБА_7 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з'явився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважаються повідомленими про час та місце розгляду справу належним чином.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву із клопотанням про розгляд справи за відсутності їх представника та витяг із протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.02.2019 р.

З огляду на це, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст. 13, 82ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі рішення виконкому Дружківської міської ради народних депутатів № 365/1 від 01.11.1990 року ОСОБА_1 було видано ордер на право зайняття житлового приміщення площею 49,54 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що складається з чотирьох кімнат на склад родини із шести осіб (а.с. 7).

Згідно довідки про склад сім"ї від 02.10.2018 року № 2815 за адресою АДРЕСА_1, зареєстровані позивач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_5, його сини ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, та його онука ОСОБА_7(а.с. 24).

Відповідно до акту обстеження квартири від 02.10.2018 року встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, однак ОСОБА_2 не проживає в квартирі 10 років, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 15 років, ОСОБА_7 з народження (а.с. 14).

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до абз.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо).

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Частиною 6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, з урахуванням вище встановлених обставин справи вбачається, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості потрапити в квартиру, або здійснення спроб вселитись в жиле приміщення, як і не надали доказів утримання або відмови позивача у прийнятті участі відповідачів в утриманні жилого приміщення.

Враховуючи, що відповідачі були відсутніми у в квартирі, у встановлені законом строки без поважних причин, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із витягом із протоколу №4 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.02.2019 року орган опіки та піклування Дружківської міської ради надала рекомендації суду винести рішення про залишення малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29).

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_7 проживає разом з матір'ю, яка забезпечила їй умови проживання, тому її житлові права та інтереси після зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, порушені не будуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому витрати по сплаті судового збору понесені позивачем підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів в сумі 704 грн. 80 коп. по 234,93 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,12,13, 206, 258-261 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки і піклування Дружківської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп по 234 (двісті тридцять чотири) грн. 93 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 21 березня 2019 року.

Суддя: Є. В. Петров