Справа № 484/4581/18
Провадження № 2/484/195/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод користування квартирою шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про усунення перешкод користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності. 05.10.2017р. вона уклала з ОСОБА_6 договір оренди житлового приміщення, а саме зазначеної квартири, строком на один рік для проживання останньої та членів її сім'ї. Однак, після закінчення терміну дії договору відповідачі відмовляються звільнити квартиру, чим порушують її права, як власника житла.

Позивач та її представник, ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилась хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки невідомі. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позов не надала.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1997 року квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.7)

05.10.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений договір оренди житлового приміщення, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 строком на один рік до 05.10.2018 року. За умовами договору в орендованій квартирі будуть проживати: ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10(а.с.13)

З матеріалів справи вбачається, що 05.10.2018 року ОСОБА_1, в присутності свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, вручила ОСОБА_6 попередження, в якому просила останню та членів її сім'ї звільнити займану квартиру у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди житлового приміщення, інакше вона буде змушена звернутися до суду.

У встановлений строк відповідачі квартиру не звільнили та продовжили проживати в ній разом зі своїми неповнолітніми дітьми.

Згідно ст.ст. 41, 47 Конституції України Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачі займають спірну квартиру на підставі договору оренди строк якого закінчився, не маючи будь-яких прав на неї, чим порушують права власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном та відмовляються виселитись із спірного житла у добровільному порядку, порушене право позивача підлягає захисту, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом виселення відповідачів із спірного житла без надання іншого житлового приміщення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Таким чином, неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10, також повинні бути виселені разом зі своїми батьками, відповідачами по справі.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі по 352,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1витрати по сплаті судового збору в сумі по 352,40 грн. з кожного.

Повне судове рішення буде складено 19.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко