Справа №173/1081/19
Провадження №2/173/784/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю представника позивача - адвоката Бундюк Є.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності на нерухоме майно до відповідача ОСОБА_2

31.05.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

03.06.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 21 серпня 2019 року.

21.08.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку надання сторонам можливості для вирішення спору в позасудовому порядку. Справу призначено до розгляду на 23.09.2019 року .

23.09.2019 року проведене підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду на 10.10.2019 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

10.10.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу майна, а саме: житлового будинку під АДРЕСА_1 , укладеного 01 липня 2015 року між нею і ОСОБА_3 і визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими і надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 01 липня 2015 року між нею і ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_3 , продала їй об`єкт нерухомості, а саме будинок під АДРЕСА_1 . Вартість продажу будинку склала 3000 доларів США, які були одержані продавцем ОСОБА_3 від неї як покупця.

Об`єкт нерухомості належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашової Г.В., від 21.01.2009 року за реєстровим № 158 та зареєстровано у КП «Верхньодніпровське БТІ».

Нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався, оскільки угода купівлі-продажу будинку не може бути укладеною за відсутності технічної документації на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння та відсутності кадастрового номеру земельної ділянки. Але на підтвердження укладення договору ОСОБА_3 , надала їй генеральну довіреність на укладення правочину, документи на будинок і ключ від будинку, а також зареєструвала її та її доньку у вказаному будинку, а сама знялась з реєстрації в даному будинку. Зареєструвала своє місце проживання у будинку, що належить її сину і вивезла належні їй речі з будинку.

Також на прохання ОСОБА_3 ,, відповідач, який є її сином, власноручно написав розписку про одержання від неї 01 липня 2015 року 3000 доларів США в рахунок продажу будинку за вище вказаною адресою.

Після виготовлення технічної документації на земельну ділянку і отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з присвоєнням кадастрового номеру, вона звернулась до нотаріуса для здійснення переоформлення житлового будинку шляхом відчуження його на свою доньку. Але нотаріусом було їй повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,. померла, в зв`язку з чим її представництво за довіреністю припинилось.

Після чого вона звернулась до сина померлої з метою укладення письмового договору купівлі-продажу будинку і подальшого його нотаріального посвідчення. Відповідач підтвердив факт смерті матері, ОСОБА_3 , і надав їй копію свідоцтва про смерть. Вона неодноразово зверталась до відповідача і пропонувала фінансову допомогу, щоб відповідач належним чином оформив спадщину, а потім уклав із нею договір купівлі-продажу домоволодіння, але від укладення договору відповідач відмовляється посилаючись на постійну зайнятість і небажання допомогти їй у вирішенні цього питання, що й стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність і про визнання позовних вимог. В підготовчому судовому засідання відповідач ОСОБА_2 , також визнавав позовні вимоги позивача, пояснюючи, що його мати продала будинок позивачеві і він проти цього не заперечує. Оформляти спадщину, з метою продажу будинку позивачеві, він не має наміру.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із укладання правочину і права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна і визнання права власності, з яким погоджується суд. Дані способи захисту порушених прав передбачені нормами ЦК України.

Судом встановлено, що 01 липня 2015 року між позивачкою і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким ОСОБА_3 , продала позивачці об`єкт нерухомості, а саме будинок під АДРЕСА_1 . Вартість продажу будинку склала 3000 доларів США, які були одержані продавцем ОСОБА_3 , від позивачки, як покупця будинку.

Об`єкт нерухомості належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, Малашовою Г.В,. від 21.01.2009 року, за реєстровим № 158. Право власності ОСОБА_3 , на зазначене домоволодіння зареєстроване у КП «Верхньодніпровське БТІ».

Нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчувався, оскільки угода купівлі-продажу будинку не може бути укладеною за відсутності технічної документації на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння та відсутності кадастрового номеру земельної ділянки. Але на підтвердження укладення договору ОСОБА_3 , надала позивачу генеральну довіреність на укладення правочину, документи на будинок і ключ від будинку, а також зареєструвала позивачку та її доньку у вказаному будинку, а сама знялась з реєстрації в даному будинку, зареєструвала своє місце проживання у будинку, що належить її сину і вивезла належні їй речі з будинку, що підтверджується копією довіреності . копією домової книги.

Також на прохання ОСОБА_3 ,, відповідач, який є її сином, власноручно написав розписку про одержання від позивачки 01 липня 2015 року 3000 доларів США в рахунок продажу будинку за вище вказаною адресою, що підтверджується копією довіреності.

В подальшому позивачка і ОСОБА_3 ,. не змогли нотаріально посвідчити укладений договір із-за смерті ОСОБА_3 .

Вказані вище обставини свідчать про досягнення між позивачкою у ОСОБА_3 , усіх істотних умов договору купівлі-продажу спірного домоволодіння та повного виконання умов договору.

Даний факт підтверджується також і показаннями свідка ОСОБА_4 ,. яка в судовому засіданні пояснила, що вона живе у м. Верхівцеве. Позивака є її сестрою. На той час її сестра продала належну їй квартиру та хотіла кпити будинок в м. Верхівцеве. Вони знайшли будинок, який продавався ОСОБА_3 , будинок їм сподобався і вони вирішили його купити. Спочатку дали завдаток за будинок. А через деякий час її сестра повністю розрахувалась за будинок і в`їхала до будинку, а ОСОБА_3 , виїхала з будинку, знялась з реєстрації і зареєструвала в будинку її сестру і її доньку. Так як для укладення договору купівлі продажу необхідно було оформити документацію на землю, ОСОБА_3 , надала довіреність її сестрі для оформлення договору. Але коли документація на землю була виготовлена і вони поїхали до нотаріуса, щоб посвідчити договір, який фактично був укладений і виконаний, виявилось, що ОСОБА_3 ,. померла.

З огляду на фактичне укладення договору купівлі-продажу та його виконання, нотаріально посвідчити його на даний час неможливо із-за смерті продавця домоволодіння. Відповідач у справі, який є сином продавця, не бажає оформляти спадщину після смерті матері з метою продажу будинку, хоч визнає факт продажу будинку позивачеві і не заперечує проти його продажу. Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від оформлення спадщини і нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає проведенню державної реєстрації права власності на спірне домоволодіння за позивачем і реалізації в повній мірі останньою своїх прав власника, що тягне за собою порушення прав власника позивача на спірне домоволодіння.

Відповідно до ст. 657 УК України - Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України - Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ст.. 655 ЦК України - За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином істотними умова договору купівлі-продажу є його предмет і його ціна. Між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується доказами: розпискою про отримання коштів, передачею позивачу документів на будинок, реєстрації позивача і її доньки у спірному будинку.

Згідно ст. 629 ЦК України - Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач виконала взяті на себе зобов`язання за укладеним договором: сплатила відповідачеві грошові кошти в сумі 3000 доларів США за домоволодіння ОСОБА_3 ,. та виготовила технічну документацію на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України - Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України - Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи, що продавцем і покупцем виконані всі істотні умови договору, а також, що майно було правомірно придбане позивачкою, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на даний час неможливе із-за смерті відчужувача, а відповідач ухиляються від оформлення спадщини і нотаріального посвідчення договору, не вчинив даних дій навіть за вимогою суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 800.00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений 01 липня 2015 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_3 , померлою15 лютого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 37.9 кв.м., житловою площею 21.1 кв.м.. з господарчими і надвірними будівлями і спорудами

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 800.00 на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.10.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 21.10.2019 року

Оприлюднене : 21.10.2019 року

Дата набрання законної сили: 20.11.2019 року