КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6584/2019 Головуючий у 1 інстанції - Колдіна О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Саліхова В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Біллериса Юрія Олексійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення поруки,

У С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про припинення поруки.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що 19.07.2007 між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту № 410/97/07-Ж, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 93 000 швейцарських франків для придбання квартири, а Позичальник зобов'язався здійснювати погашення кредиту та процентів аннуїтетними платежами розміром 905 швейцарських франків щомісячно до 19 числа. Кінцевим строком погашення кредиту у відповідності до графіка платежів, встановлено 18.07.2027.

Того ж дня між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 410/97/07-Ж, відповідно до якого поручитель є солідарним боржником і несе відповідальність за виконання умов кредитного договору позичальником щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та можливих штрафних санкцій.

Додатковою угодою від 10.06.2011 розмір щомісячних платежів було змінено до 304 франків, а строк дії Договору кредиту продовжено до липня 2037 р., хоча в Договорі кредиту було передбачено можливість зміни строку дії договору за певних умов.

В зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань Банк надіслав на його адресу письмову вимогу, яка була ним отримана 10.07.2013, про дострокове погашення заборгованості в повному обсязі.

На підставі п.4.5 Договору кредиту, позичальник був зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою про повернення заборгованості, повернути кредит в повному обсязі.

З огляду на викладене, на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України позивач посилається на те, що порука припинилась 10.02.2014, оскільки Банк не пред`явив вимог до поручителя про погашення заборгованості протягом шести місяців.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення поруки - задоволено.

Визнано припиненою поруку за Договором поруки №410/97/07-Ж від 19.07.2017 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням суду, представник АТ «Укрсоцбанк» Біллерис Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що на момент винесення оскаржуваного рішення строк припинення поруки за ч. 4 ст. 559 ЦК України становив 3 роки, а не 6 місяців, як помилково вважав суд першої інстанції, таким чином, правовідносини за договором поруки ОСОБА_1 не можуть бути припиненими до 10.02.2017.

Крім того, суд неправомірно визнав поруку припиненою повністю, оскільки правовідносини поруки не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язання, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Позивач в суді апеляційної інстанції просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовувалось тим, що у договорі поруки не встановлено строку, після спливу якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Однак, судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (стаття 554 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України ). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Судом установлено, що 19.07.2007 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір кредиту № 410/97/07-Ж, відповідно до п.1.1 якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 93000 швейцарських франків для придбання квартири, зі сплатою 10,05 процентів річних, а Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів аннуїтетними платежами розміром 905 швейцарських франків щомісячно до 19 числа. Кінцевим строком погашення кредиту у відповідності до графіка платежів встановлено 18.07.2027.

В забезпечення умов виконання позичальником кредитного договору, 19.07.2007 між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 410/97/07-Ж, відповідно до якого поручитель є солідарним боржником і несе відповідальність за виконання умов кредитного договору позичальником щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та можливих штрафних санкцій.

Додатковою угодою до Кредитного договору від 10.06.2011 розмір щомісячних платежів було змінено до 304 франків, а строк дії Договору кредиту продовжено до липня 2037 року.

Відповідно до п.4.5 Кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених п.п. 3.3.8, 3.3.9, а саме погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, протягом більше ніж 90 календарних днів підряд, та/або перевищення сумою простроченої заборгованості Позичальника за цим Договором суми кредиту за п.1.1 цього Договору більш як на 10 процентів, та/або несплати Позичальником більше ніж однієї виплати за цим Договором, яка перевищує 5 процентів суми Кредиту за п.1.1 цього Договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою Кредитора про повернення заборгованості за цим Договором, повернути Кредитору в повному обсязі свою заборгованість за цим договором (строкову та прострочену), а також погасити вимоги Кредитора, що випливають з цього Договору, в тому числі: кредит, проценти за кредитом, комісії, неустойку, передбачені цим Договором.

Як убачається із матеріалів справи, позичальник порушив свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів в рахунок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого, 01.07.2013 Банк надіслав на адресу позичальника вимогу про погашення заборгованості, яку позичальник отримав 10.07.2013. У відповідності до п.4.5 Кредитного договору, надіславши вимогу позичальнику про погашення заборгованості, Банк змінив строк виконання зобов`язань.

Разом із тим, позовні вимоги ні до боржника ні до поручителя банком не завлялися.

Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь - який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб?єктивного права кредитора й суб?єктивного обов?язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред?явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов?язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред?явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред?явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь - якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред?явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов?язання.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов?язання за договором повинно бути пред?явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців (якщо інший строк не передбачений договором поруки) з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем) .

Оскільки позовні вимоги до боржника та до поручителя не пред`являлися, колегія суддів вважає, що строк виконання зобов`язання не був змінений, порука не була припинена, так як вона відповідно договору поруки існує до повного виконання зобов`язання боржником.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повинно бути скасоване, а у задоволенні позовних вимог про припинення поруки повинно бути відмовлено.

Крім того, позивач, звертаючись до суду із позовом про припинення поруки , не залучив до участі у справі боржника за кредитним договором, права якого зачіпаються, так як закон передбачає солідарну відповідальність боржника та поручителя за кредитним договором, тобто при розгляді справи було невірно визначено суб`єктний склад учасників справи, що також є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Біллериса Юрія Олексійовича задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року скасувати та постановити нове рішення , яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про припинення поруки залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: