ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року

м. Харків

справа № 639/6643/17

провадження № 22-ц/818/1497/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В. Колтунової А. І.,

учасники справи:

позивач (за первісним позовом) та відповідач (за зустрічним позовом) - ОСОБА_1

відповідач (за первісним позовом) та позивач (за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року в складі судді Труханович В.В., -

встановив:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року затверджено мирову угоду від 23 січня 2018 року, укладену між з однієї сторони ОСОБА_1, з другої сторони ОСОБА_2, на наступних умовах:

Позивач ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р. № 569.

Відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на автомобіль марки NISSAN TEANA, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований 28.09.2013 р. на ім'я ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язується передати відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, усі оригінали документів на квартиру АДРЕСА_2 та протягом місяця знятися з реєстрації за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язується передати позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, усі оригінали документів на автомобіль марки NISSAN TEANA, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та дублікат ключів (у разі існування).

Сторони з даною мировою угодою ознайомлені, наслідки укладання даної угоди сторони усвідомлюють й розуміють в повному обсязі, заперечень не мають.

Сторони підтверджують, що дана мирова угода підписана добровільно, не порушує їх права і охоронювані законом інтереси.

Угода складена у трьох примірниках: по одному для кожної із сторін та один примірник для Жовтневого районного суду м. Харкова.

Ця мирова угода набуває чинності з моменту її затвердженням Жовтневим районним судом м. Харкова та діє до виконання Сторонами своїх взятих на себе зобов'язань відповідно до ст. 208 ЦПК України.

Сторонам відомі наслідки укладання мирової угоди, яка затверджена судом, передбачені статтею 256 ЦПК України.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя закрито.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено.

Виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р.№ 569., та усі меблі і побутова (кухонна) техніка, яка знаходиться у квартирі.»

Виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, зазначивши в усьому тексті ухвали ідентифікаційний код ОСОБА_2, як «НОМЕР_3». В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з положень ст. 269 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 08 січня 2019 року скасувати частково в частині визнання права власності на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться в квартирі, в іншій частині ухвалу суду від 08 січня 2019 року залишити без змін, посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що сторони при укладенні мирової угоди визнали право власності на квартиру, а також на меблі, які знаходяться в цій квартирі, однак суд при постановленні ухвали відмовив в частині визнання права власності на меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі, на підставі відсутності даної вимоги в позовній заяві ОСОБА_1 та в зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 , що підтверджується технічним записом судового процесу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що в абзаці другому резолютивної частини ухвали було допущено описку стосовно зазначення переліку майна, яке належить на праві власності ОСОБА_2 Згідно тексту мирової угоди, в пункті другому зазначено, що позивач ОСОБА_1 визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р.№ 569, та усі меблі і побутова (кухонна) техніка, яка знаходиться у квартирі. (а.с. 98-99). Однак, в абзаці другому резолютивної частини ухвали від 24 січня 2018 року відсутнє зазначення «та усі меблі і побутова (кухонна) техніка, яка знаходиться у квартирі». Окрім того, в усьому тексті ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року судом було помилково зазначено ідентифікаційний код ОСОБА_2 як «НОМЕР_1», замість вірного «НОМЕР_3». Як вбачається з Довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 16.11.2000 року, ОСОБА_2 отримала ідентифікаційний номер «НОМЕР_3». (а.с. 131)

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що при постановленні ухвали, судом було допущено описки, які суд вважав за необхідне виправити.

Судом встановлено, у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, затвердити розподіл спільного майна наступним чином: ОСОБА_2 отримує ј квартири за адресою: АДРЕСА_3; ОСОБА_1 отримує ј квартири за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, марки NISSAN TEANA.

Провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя виділено в окреме провадження.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, в якій просила визнати за нею право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_4; визнати за нею право власності на автомобіль марки NISSAN TEANA.

Таким чином, в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/6643/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

З позовних заяв вбачається, що предметом позову було поділ квартири та автомобілю. Позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містять вимог щодо поділу меблі і побутової (кухонна) техніки, яка знаходиться у квартирі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року затверджено мирову угоду від 23 січня 2018 року, укладену між з однієї сторони ОСОБА_1, з другої сторони ОСОБА_2, на наступних умовах.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р.№ 569.

Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на автомобіль марки NISSAN TEANA, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований 28.09.2013 р. на ім'я ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язується передати відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 усі оригінали документів на квартиру АДРЕСА_1 та протягом місяця знятися з реєстрації за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язується передати позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 усі оригінали документів на автомобіль марки NISSAN TEANA, легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6, чорного кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та дублікат ключів (у разі існування). (а.с. 102-104).

27 грудня 2018 року ОСОБА_2, в особі свого представника ОСОБА_4, звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі №639/6643/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яка в подальшому була уточнена.

Відповідно до уточненої заяви заявник просила суд виправити описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року, а саме до абзацу другого резолютивної частини ухвали після слів «на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р. № 569» додати: на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі та зазначити вірний ідентифікаційний код відповідача, а саме - НОМЕР_3, замість невірно зазначеного - НОМЕР_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено.

Виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, виклавши абзац другий резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний НОМЕР_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р.№ 569., та усі меблі і побутова (кухонна) техніка, яка знаходиться у квартирі.»

Виправлено описку в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, зазначивши в усьому тексті ухвали ідентифікаційний код ОСОБА_2, як «НОМЕР_3». В іншій частині ухвалу залишено без змін.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущенні в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Верховний Суд, в рамках справи № 369/8367/16-ц, провадження № 61-10808св18 від 14 січня 2019 року виходив з того, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

Верховний Суд зауважує, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Як свідчать матеріали справи, 23 січня 2018 року сторони уклали мирову угоду, згідно з п. 2 якої, позивач ОСОБА_1 визнає в повному обсязі право особистої приватної власності за відповідачкою ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р.№ 569, та усі меблі і побутова (кухонна) техніка, яка знаходиться у квартирі. (а.с. 98-99).

Статтею 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно змісту оскаржуваємої ухвали, судом не було вирішено питання в частині щодо визнання права власності на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі, що було визначено пунктом 2 мирової угоди.

Разом з тим, з позовними вимогами про поділ меблі і побутової техніки сторони по справі не звертались, відповідні докази суду не надавали, та як наслідок зазначені вимоги не були предметом розгляду у справі № 639/6643/17, тобто вимоги про поділ меблі та побутової техніки не стосувались матеріально-правової вимоги позивачів.

Таким чином, ухвалюючи судове рішення від 08 січня 2019 року суд фактично вирішив питання по суті в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі, тим самим змінив зміст умов мирової угоди, що була затверджена ухвалою суду від 24 січня 2018 року.

Крім того, з журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 24 січня 2018 року вбачається, що суддя звернув увагу сторін, що меблі та побутова техніка не стосується предмету позову, у зв'язку з чим представник позивача ОСОБА_4 просила затвердити мирову угоду в частині вимог щодо квартири та транспортного засобу (а.с. 105). З довіреності від 23 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 вести її справи у всіх судових установах, зокрема укладати мирову угоду або відмову від неї.

Зазначені в заяві ОСОБА_4 обставини не є опискою чи помилкою, неточностями або запереченнями в розумінні правових норм, положення закону не дозволяють під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Таким чином, таке питання не може бути вирішено в порядку ст. 269 ЦПК України.

Суд зазначені вимоги процесуального закону не врахував та дійшов помилкового висновку про вирішення цього питання шляхом постановлення ухвали про виправлення описки.

Ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, які привели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

За таких обставин ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року про виправлення описки в частині викладення абзацу другого резолютивної частини, а саме: після слів «на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р. № 569» додати: на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі» - необхідно скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в цій частині належить відмовити.

В іншій частині ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року не оскаржувалась і судом апеляційної інстанції не переглядалась.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 січня 2018 року в частині викладення абзацу другого резолютивної частини, а саме: після слів «на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві власності по 1/2, згідно договору купівлі-продажу від 07 березня 2008 р., р. № 569» додати: на усі меблі і побутову (кухонну) техніку, яка знаходиться у квартирі» - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 січня 2019 року в цій частині - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова