Справа №635/6720/17
Провадження №2/635/991/19

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді Панас Н.Л.
При секретарі Крилєвській І.А.
За участю позивача ОСОБА_1
Представників позивача ОСОБА_2
ОСОБА_3
Відповідача ОСОБА_4
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 38/70 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 38 «б»/105 про поділ спільного майна подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
16 лютого 2018 року відповідачем на зазначену ухвалу суд була подана апеляційна скарга, у зв'язку з чим ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2018 року провадження по справі було зупинено до розгляду скарги.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була залишена без задоволення, а ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15 листопада 2017 року - без змін.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року провадження по справі було відновлено і справу було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2018 року були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії з автомобілем «Hyunday Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, №кузова NLHCM41AP9Z138437, державний номерний знак НОМЕР_3.
27 серпня 2018 року позивач уточнила свої позовні вимоги.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2018 року уточнена позовна заява була залишена без руху і позивачеві був наданий строк для усунення недоліків тривалістю десять днів.
11 вересня 2018 року позивач усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року підготовче судове засідання було закрито і справа була призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.
28 вересня 2018 року відповідачем були надані письмові заперечення проти позову, в яких він просив задовольнити позов частково, залишити за ним автомобіль «Hyunday Accent», розділити земельну ділянку №479 та садовий будинок, розташований на ній, які знаходяться в садівничому товаристві "Айболіт" Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області в наступних частках - йому 2/5 часток зазначеного майна, а позивачу - 3/5 часток. Також просив зняти арешт, накладений на спірний автомобіль та стягнути з позивача витрати, пов'язані з отриманням доказів у розмірі 2176 грн.20 коп.
У судовому засіданні позивач та її представники заявлені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Надали суду пояснення аналогічні викладеним в позові.
Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково. Надав суду пояснення аналогічні викладеним в запереченнях проти позову.
Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тлумачення статті 60 Сімейного кодексу України свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17.
Тлумачення норм сімейного законодавства свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були набуті.
Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).
У постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі №6-2565цс16 вказується, що в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Московського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2014 року (т.1, а.с.9).
Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання яких рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13 травня 2015 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30% прожикового мінімуму для дитини відповідного віку (т.1, а.с.198, 199).
Також судом встановлено, що сторонами під час шлюбу було придбано наступне майно:
- автомобіль «Hyunday Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, №кузова NLHCM41AP9Z138437, державний номерний знак НОМЕР_3, який на підставі довідки-рахунку серії ДДР №885274, виданої 12.02.2009 року "Автотрейдінг-Х-В", зареєстрований на ім'я ОСОБА_4 (т.1, а.с.88).
Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що сторонами в період шлюбу був збудований, а тому також є спільним сумісним майном подружжя, садовий будинок №479, розташований в Садівничному товаристві "Айболіт" Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області.
До такого висновку суд приходить з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з вимогами ст.4 зазначеного вище Закону державній реєстрації прав підлягають:
1) право власності;
2) речові права, похідні від права власності:
право користування (сервітут);
право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);
право забудови земельної ділянки (суперфіцій);
право господарського відання;
право оперативного управління;
право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки;
право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки;
право довірчої власності;
інші речові права відповідно до закону;
3) право власності на обєкт незавершеного будівництва;
4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.
Частиною 1 статті 5 вищевказаного Закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Як вбачається з листа Комунального підприємства "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №ч-508 від 20.08.2018 року станом на 31.12.2012 року право власності на садовий будинок №479, розташований в садівничому товаристві "Айболіт" Жовтневої (Слобожанської) сільської ради Харківського району Харківської області, в бюро не зареєстроване. Згідно з матеріалами первинної інвентаризації станом на 08.08.2018 року за зазначеною адресою розташовано: садовий будинок літер А-1, 1987 року забудови, загальною площею 25,9 кв.м., основною - 13,9 кв.м.; навіс літер Б, літня кухня літер В, вбиральня літер Г, огорожа №№1-4, замощення літер ОСОБА_7 будинок літер А-1 в цілому та літня кухня літер В є самовільно збудованими. Інвентарна оцінка зазначеного майна, в цінах на 01.01.2018 року, становить 303784 грн. (т.2, а.с.36).
Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №110885628 від 17.01.2018 року, №110886936 від 17.01.2018 року, №110887071 від 17.01.2018 року, №110887649 від 17.01.2018 року, право власності на садовий будинок №479, розташований в садівничому товаристві "Айболіт" Жовтневої (Слобожанської) сільської ради Харківського району Харківської області, не зареєстроване (т.1, а.с.82-87).
Таким чином, зазначене нерухоме майно не може бути предметом поділу, оскільки право власності на нього не зареєстроване у встановленому законом порядку, в експлуатацію зазначене вище нерухоме майно також не прийняте.
У відповідності зі ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно зі ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні донька, син, за умови, якщо розмір аліментів, які вони отримують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Суд не бере до уваги доводи позивача про збільшення її частки у спільному майні з урахуванням інтересів синів, оскільки позивачем не надано доказів того, що аліментів, які сплачує відповідач на утримання дітей, не достатньо для їх виховання та лікування.
Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та (або) стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей.
За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спірна земельна ділянка підлягає поділу між сторонами виходячи з принципу рівності часток кожного з подружжя у спірному майні.
Що стосується поділу автомобілю «Hyunday Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, №кузова NLHCM41AP9Z138437, державний номерний знак НОМЕР_3, то суд зазначає наступне.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були набуті.
Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).
Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що при придбанні спірного автомобілю були використані кошти, отримані ним від продажу автомобілю "ВАЗ 2108", 1992 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, оскільки з наданої відповідачем копії довіреності, посвідченої 11 вересня 2004 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим №1-1539, ОСОБА_4 довірив ОСОБА_9 бути його представником у всіх без винятку підприємствах, установах, організаціях, а також перед третіми особами з питань експлуатації, користування та розпорядження зазначеним транспортним засобом (т.2, а.с.78). Договору купівлі-продажу зазначеного в довіреності автомобілю відповідачем не надано.
За таких обставин суд вважає за можливе розділити спірний автомобіль, виходячи з принципу рівності часток кожного з подружжя.
У той же час суд зазначає, що оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю і виділ кожній з сторін 1/2 частки автомобілю в натурі неможливий, доцільно залишити автомобіль в користуванні відповідача, визнавши за ним право власності на нього і стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію належної їй частки автомобілю.
Як вбачається зі звіту про оцінку транспортного засобу №379/2017 від 07 листопада 2017 року, який жодною з сторін не оспорювався, ринкова вартість автомобілю «Hyunday Accent», 2008 року випуску, об'єм двигуна 1,4 літри, седан, станом на 07 листопада 2017 року, без коригування по технічному стану та пробігу, може становити 159220 грн. (т.1, а.с.34-44).
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація належної їй частки автомобілю у розмірі 129610 грн.
Крім того, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати по оплаті судового збору у розмірі 1548 грн.50 коп.
Що стосується вимог відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат, пов'язаних з отриманням доказів по справі у розмірі 2176 грн.20 коп., то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він поніс такі витрати і саме у такому розмірі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7-11, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 38/70 до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 38 «б»/105 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Розділити майно, нажите ОСОБА_1 та ОСОБА_4 під час шлюбу наступним чином:
-автомобіль «Hyunday Accent», 2008 року випуску, чорного кольору, №кузова NLHCM41AP9Z138437, державний номерний знак НОМЕР_3 - по 1/2 частці кожному, залишивши автомобіль у користуванні ОСОБА_4, визнавши за ним право власності на вказаний автомобіль.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 38 «б»/105 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 38/70, компенсацію у розмірі 129610 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який мешкає за адресою: м.Харків, вул.Гвардійців Широнінців, 38 «б»/105 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м.Харків, пр.Гагаріна, 38/70 витрати по оплаті судового збору у розмірі 1548 (одна тисяча п'ятсот сорок вісім) грн.50 коп.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2019 року.
Суддя Н.Л.Панас