Справа № 712/4815/18
Провадження № 2/712/127/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді - ТОКОВА С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, № дв. 4G638S4MSDX7354, № куз. LVVDB14B58D025838 днз СА 8483 ОА, САК 579930 укладений ОСОБА_4 13.03.2016р. та застосувати наслідки недійсності правочину повернути сторони у первинний стан, що існував до укладення недійсних договорів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем ними було придбано вищевказаний автомобіль, який був зареєстрований на імя ОСОБА_6, отже є спільною сумісною власністю подружжя. Вказувала, що відносно автомобіля існував судовий спір про розподіл майна подружжя, справа перебувала на розгляді в Соснівському районному суді м. Черкаси ( 712/9276/14-ц). Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2014 року встановлено забезпечення позову, шляхом заборони відчуження рухомого майна, в тому числі на спірний автомобіль CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, № дв. 4G638S4MSDX7354, № куз. LVVDB14B58D025838 днз СА 8483 ОА, САК 579930, синього кольору.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.07.2017 року спір про поділ спільного сумісного майна подружжя був вирішений.

В ході здійснення виконавчих дій з приводу виконання рішення суду, їй стало відомо, що відповідач здійснив продаж майна під час дії заборон відчуження, накладених ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2014 року по справі № 712/2140/14 та постановою Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ 22.02.2016р. за виконавчим провадженням № 15709293.

Однак вона, як співвласник згоди на розпорядження спільним майном подружжя не надавала, як того вимагає ст.65 Сімейного кодексу України. Окрім того, відчуження автомобіля відбулося під час дії на нього заборони на продаж.

Вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля є таким, що не відповідає вимогам закону, укладений з метою невиконання рішення суду, а отже на її думку є недійсним. Уточнивши позовні вимоги, позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, № дв. 4G638S4MSDX7354, № куз. LVVDB14B58D025838 днз СА 8483 ОА, САК 579930, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 25.05.2016р. за № 1150/01/1245/2016 р. та застосувати наслідки недійсності правочину, - повернути сторони у первинний стан, що існував до укладення недійсних договорів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02 липня 2018 року на 14-00 год.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_5.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.12.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 14.01.2019 року на 09-00 год.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю та просила задовольнити заявлені вимоги.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у позові, Посилався на те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХО № 184646, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2016 року, власником автомобіля марки CHERY TIGGO, 2008 року випуску є ОСОБА_5. На момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, ОСОБА_6 не повідомлялось будь-якої інформації щодо заборони відчуження, накладеної ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2014 року та постановою Соснівського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 22.02.2016 року, дана інформація ОСОБА_5 стала відома після отримання позовної заяви. Також, про наявність заборон на автомобіль йому не повідомлялося і під час зняття з обліку та перереєстрації працівниками сервісного Центру МВС України. Окрім того, в ході розгляду справи встановлено відсутність державної реєстрації покладених на відповідача ОСОБА_6 обтяжень у вигляді заборони відчуження спірного автомобіля. Отже, ОСОБА_5 було добросовісно виконано умови договору, а отже він є добросовісним набувачем автомобіля.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позов не надіслав, повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 16 вересня 1995 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2014 року було розірвано.

В період перебування у шлюбі сторонами було набуте майно, в тому числі і автомобіль марки CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, СА 8483 ОА.

23 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.10.2014 року забезпечено позов шляхом заборони відчуження майна, зокрема, автомобіля марки CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, СА 8483 ОА. (справа № 712/9276/14-ц).

Рішенням апеляційного суду м. Черкаси від 12 липня 2017 року вказаний вище автомобіль визнано спільним майном подружжя та визнано на нього право власності за ОСОБА_4.

Згідно Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 25.05.2016 року № 1150/01/1245/2016р. ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності НАН № 234858 від 02.06.2015р. від власника транспортного засобу ОСОБА_4 (Продавець) зобовязується передати у власність ОСОБА_5 (Покупця), а Покупець зобовязується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики модель CHERY TIGGO, р.в. 2008 тип ТЗ легковий/універсал-В, номер кузова (шасі, рама) LVVDB14B58D025838, колір синій, реєстраційний номер 04ВМ4948. Договір зареєстровано в ТСЦ 1245 РСЦ МВС в Дніпропетровській області. Вказаний автомобіль був зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 579930 від 21.03.2012р.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 щодо недійсності оспорюваного нею договору купівлі-продажу від 25.05.2016 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Загальними вимогами процесуального права, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально завірена.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі. Проте відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Так, згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постановах від 22.02.2017 року у справі №6-17цс17 та від 30.03.2016 року №6-533цс16, укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Згідно ч.2 до ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Доказів того, що покупець ОСОБА_5 діяв недобросовісно при укладенні спірного договору, чи йому було відомо, що автомобіль є спільним майном подружжя, і що позивач не надавав своєї згоди на його продаж позивачем суду не надано. Окрім того, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на запит органу державної влади, станом на 28.08.2017 року відомості щодо накладення обтяження у вигляді заборони на відчуження відносно автомобіля CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, днз СА 8483 ОА відсутні.

Відповідно до ст. 71 СК України та роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділу підлягає лише наявне в натурі спільне майно подружжя на час такого розподілу. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК (2947-14). У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Так, рішенням апеляційного суду м. Черкаси від 12.07.2017 було враховано спірний автомобіль CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, № дв. 4G638S4MSDX7354, № куз. LVVDB14B58D025838 днз СА 8483 ОА, САК 579930 при поділі майна подружжя та визнано право власності на нього за ОСОБА_6, окрім того судом вирішено стягнути з ОСОБА_6 різницю вартості часток в спільному сумісному майні., отже вказана частка у спільному майні подружжя була врахована апеляційним судом м. Черкаси.

А відтак, позивачем не доведено та при розгляді справи судом не встановлено порушенням майнових прав позивача при укладенні спірного правочину.

Таким чином, суд приходить до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів недійсності договору купівлі-продажу автомобіля CHERY T11 TIGGO, 2008 року випуску, № дв. 4G638S4MSDX7354, № куз. LVVDB14B58D025838 днз СА 8483 ОА, САК 579930, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 25.05.2016р. за № 1150/01/1245/2016 р.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 202, 203, 215, 328, 330, 369, 655 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст рішення суду виготовлено 07 березня 2019 року

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_6, прож. 19616, Черкаський район с. Яснозір»я, вул. Леніна, 32, іпн. НОМЕР_2.

ОСОБА_2 особа: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 іпн. НОМЕР_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_3.