Справа № 278/1901/19
Провадження №2/278/1075/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних невиконанням рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних невиконанням рішення суду.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у липні 2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої, позивач отримала тяжкі тілесні ушкодження та другу групу інвалідності. Вироком суду винуватцем даної ДТП визнано відповідача та вирішено стягнути з нього на користь позивача 45 000,00 гривень, з яких ним було сплачено лише 5984,95 гривень. За час невиконання своїх зобов`язань по сплаті присуджених за вироком суду коштів суттєво підвищилась вартість життя (збільшились індекси споживчих цін) у зв`язку з чим позивач несе додаткові витрати. Враховуючи зазначене, з позивача у судовому порядку маю бути стягнуті на користь позивача збитки, у вигляді інфляційних та 3 % річних.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.42-43).

Позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши позовну заяву позивача у справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

Вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 09 лютого 2012 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме за порушення ним, як особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило позивачеві тяжкі тілесні ушкодження (а.с.8-12). Цим же вироком з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення 45 000,00 гривень моральної шкоди.

На підставі даного судового акта 27 лютого 2012 року видано виконавчий лист (а.с.13) за яким 27 квітня 2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.14) у ході якого з відповідача на користь позивача за період з 07 серпня 2012 року по 28 травня 2019 року стягнуто 5984,95 гривень (а.с.15).

Згідно наданого та проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідача станом на 22 липня 2019 року остання складає 6788,62 гривень, з яких: 4642,79 гривень інфляційні втрати; 2145,83 гривні 3% річних (а.с.17-18).

Рішеннями Житомирського районного суду від 19 лютого 2015 року (а.с.19), 10 червня 2016 року (а.с.20-21), 26 січня 2017 року (а.с.22-23), 20 березня 2018 року (а.с.24) ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача вищевказані складові заборгованості за різні періоди часу.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положенням норм матеріального закону.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.2 ст.11 ЦК України однією з підстав виникнення зобов`язання встановлено завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що вироком суду відповідача визнано винним у вчиненні злочину, внаслідок якого позивач зазнала тяжких тілесних ушкоджень. Також, цим вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди й стягнуто з ОСОБА_3 на її користь 45 000,00 гривень.

Таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, відтак, є грошовим зобов`язанням.

За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком сум інфляційних втрат та 3% річних, як з такими, що відповідають методу його здійснення.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, позов є підставним та доведеним, а тому підлягає до повного задоволення.

Крім цього, беручи до уваги повне задоволення позову, факт звільнення позивача від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1208 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 133, 137, 141, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Корольовським РВУ МВС України в Житомирській області від 29 травня 1996 року, ІПН НОМЕР_3 ) збитки, заподіяні інфляцією у зв`язку з невиконанням судового рішення за період з 01 вересня 2017 року по 31 травня 2019 року в сумі 4642 (чотири тисячі шістсот сорок дві) гривні 79 (сімдесят дев`ять) копійок, та 3% річних за період з 22 вересня 2017 року по 22 липня 2019 року в сумі 2144 (дві тисячі сто сорок п`ять) гривень 83 (вісімдесят три) копійки, а всього 6788 (шість тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 62 (шістдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1921 гривня.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Зубчук