Єдиний унікальний номер 722/1029/19
Номер провадження 2/722/351/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Побережної О.Д.

з участю секретаря судового засідання Гладкої Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, втратившою право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.06.2019 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеним позовом.

Посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 22.12.2017 року між ним та ОСОБА_3 , він є власником житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після продажу вищезазначеного житлового будинку в ньому не знявся з реєстрації син попереднього власника - відповідач ОСОБА_2 , який фактично в ньому не проживає, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в булинку немає. Реєстрація відповідача у належному позивачу будинку створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження його майном.

Просить винести рішенням, яким визнати відповідача ОСОБА_2 втратившим право на користування житловим приміщенням: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 на підставі укладеного 22.12.2017 року з ОСОБА_3 договору купівлі-продажу є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його копією та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.12.2017 року за №108789663.

З довідки №714 від 24.06.2019 року, виданої виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає більше 10 років.

Згідно акту обстеження постійного місця проживання від 22.04.2019 року, складеного комісією у складі: секретаря Василівської сільської ради Біжан К.С., головного бухгалтера Василівської сільської ради Кримняк Н.С., спеціаліста з питань соціального ззахисту населення Василівської сільської ради Дудник Ю.М., було встановлено, що в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, ОСОБА_2 в даному будинку впродовж останніх п`яти років не проживає.

У змісті позовної заяви підставою для подання даного позову зазначено те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у реалізації позивачем прав щодо користування належним йому на праві приватної власності майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо визнання члена сім`ї попереднього власника житлового приміщення втратившим право на користування ним, застосовуючи до даних відносин відповідно до положень ч.1 ст.8 ЦК України аналогію закону.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи, втратившою право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , втратившим право на користування зазначеним житловим будинком.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: