Ухвала

19 березня 2019 року

м. Київ

справа № 187/579/17

провадження № 61-4882ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що постанова апеляційного суду ухвалена 30 січня 2019 року, останнім днем на її касаційне оскарження, з урахуванням вихідних днів, є

01 березня 2019 року, а касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті та штрихкодового ідентифікатора подана 05 березня 2019 року.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що оскаржувану постанову ним було отримано 06 лютого 2019 року про що свідчить інформація в ЄДРСР за №Н, доказів на підтвердження зазначеного не надав, з клопотанням про поновлення строку не звернувся.

Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частин перша статті 127 ЦПК України).

Отже, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження, зокрема, докази отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 06 лютого 2019 року.

Також, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір». До клопотання додано копію пенсійного посвідчення, копію довідки про лікування у стаціонарі у 2017 році та викопіровку з кардіомоніторингу.

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум'я сім'ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно задоволенню не підлягає, оскільки заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, не наведені обставини, що підтверджують скрутне майнове становище та, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн)

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1 280 грн 00 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або надати належні докази, що підтверджують підстави звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 січня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 квітня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик