ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року м. Херсон

справа № 654/759/16-ц

провадження №22-ц/819/314/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Данилевського М.А. від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Голопристанського відділення поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, ліквідаційної комісії при Голопристанському районному відділі УМВС України в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про відшкодування збитків, відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Голопристанського відділення поліції Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, ліквідаційної комісії при Голопристанському районному відділі УМВС України в Херсонській області про відшкодування збитків, відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 16 лютого 2013 року у селі Малі Копані Голопристанського району Херсонської області на території земельної ділянки між вулицями Підстепною та Пограничною, яку він набув у спадок, працівниками міліції було вилучено близько 10 метрів кубічних напиляних дров акації білої, які він перевозив, а також належну йому бензопилу марки «Husqvarna» № 4307769.

Вилучення відбулося у ході огляду місця події та оформлено протоколом.

Незаконність вилучення зазначеного майна у подальшому підтверджено постановою слідчого відділу Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_3 від 08 серпня 2013 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 17 лютого 2013 року закрито у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 Кримінального кодексу України.

Проте вилучене у нього майно не повернуто, а звернення про його повернення залишені без відповідного реагування.

Після повідомлення про ліквідацію Голопристанського районного відділу УМВС України в Херсонській області ним до ліквідаційної комісії подано претензію щодо відшкодування вартості неповернутого майна, яка не була задоволена.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просив стягнути на відшкодування майнової шкоди вартість неповерненого майна у розмірі 13 450 грн та моральну шкоду, завдану тривалим порушенням його законних прав, у розмірі 40 350 грн.

У ході розгляду справи судом до участі у справі як належних співвідповідачів залучено Головне управління Національної поліції в Херсонській області, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 серпня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 22 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 25 серпня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після повернення справи на новий розгляд 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги та просив: визнати безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року, внаслідок яких у нього безпідставно було вилучено близько десяти кубічних метрів напиляних дров (акації білої) та нову бензопилу марки «Husqvarna» № 4307769; солідарно стягнути з відповідачів матеріальну шкоду у розмірі 13 450 грн та моральну шкоду у розмірі 538 000 грн.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що тимчасове вилучення у порядку статті 167 Кримінального процесуального кодексу України майна під час огляду місця події не може свідчить про протиправність або незаконність дій правоохоронного органу, ураховуючи, що у подальшому вилучену бензопилу було повернуто позивачу, а право на повернення вилучених дров ним не реалізовано, попри отримання постанови про невизнання їх речовим доказом. Бензопила позивачу повернута та доказів, які б підтверджували факт повернення бензопили в іншому, ніж при вилучені, стані, не доведено. На підтвердження відшкодування моральної шкоди позивачем не надано жодного доказу, а також не доведено причинно-наслідкового зв'язку між діями працівників міліції по вилученню майна та заявленою позивачем моральною шкодою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що судом не булі досліджені усі докази, не застосовані належні норми ЦПК України, судом не взято до уваги позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладену в ухвалі від 25 січня 2017 року, а саме щодо предмету доказування. Судом не надано оцінку тому факту, що при вилученні спірних предметів працівниками міліції неправильно застосовані норми КК України, відсутності претендентів на вилучене майно, безпідставності дій працівників міліції, що також підтверджено постановою слідчого про закриття кримінального провадження. Судом першої інстанції не встановлено самої наявності спірних предметів, а саме дров та не встановлено чому розпечатування вилученого предмету - бензопили, було здійснено в односторонньому порядку.

Представники відповідачів доводи апеляційної скарги не визнали, рішення вважають законним та обґрунтованим з підстав в ньому викладених.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що:

16.02.2013 року до чергової частини Голопристанського РВ УМВС надійшло повідомлення від інспектора ДІМ капітана міліції ОСОБА_5 про те, що 16.02.2013 року в с. Малі Копані в лісосмузі ОСОБА_2 вчинив незаконну порубку дерев акації білої в кількості 10 штук, за наслідками якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000495 від 17.02.2013 року.

16.02.2013 року відповідно до протоколу огляду місця події складеного слідчим СВ Голопристанського РВ ОСОБА_6 було виявлено та вилучено у ОСОБА_2 у його присутності « розпиляні стовбури дерев в 2-х насипах (кучі) та з кузова автомобіля ГАЗ -53 також розпиляні стовбури дерев та віддано під збережну розписку ОСОБА_7. ГАЗ-53 віддано під збережну розписку ОСОБА_2, бензопилу опечатано та доставлено в Голопристанський РВ» / т.1 а.с.4-5/.

Зазначений протокол /т.1 а.с. 4 зв.с/ містить перелік дров, а саме:

-в кузові автомобіля чурки дрова акації, для заміру кубатури в якому наявних дров здійснений та зазначений замір кузова;

-біля автомобіля 40 штук з зазначенням максимальної та мінімальної довжини, діаметру;

-та поряд хаотично 48 штук з зазначенням максимальної та мінімальної довжини, діаметру.

В цей же день, 16.02.2013 року лісничим ОСОБА_7 надана розписка про прийняття на зберігання від працівників поліції дрова акації в кількості 5 м.3. з зобов'язанням їх збереження / т.1 а.с.43/.

З показань лісничого ОСОБА_7, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження від 06.03.2014 року вбачається порядок визначення кількості кубометрів дров акації, а саме: «обрахували ширину, висоту та довжину кузова ГАЗона, після чого отримали кількість склад очних метрів, застосував перевідний коефіцієнт на акацію, який дорівнює 0,6 і отримав об'єм щільних кубів 5. Потім він побачив, як в причеп трактора почали перевантажувати всі наявні дрова разом із кучками, які були на землі. Після цього всі перевантажені до причепа трактора 5 м/куб відвезли та територію Гладківського лісництва, які там вивантажили, про що він написав розписку про відповідальне збереження /т.1 а.с.67/

Вказаним лісничим в наступному була надана довідка про проведення замірів дров акації - 5 м/куб / т.1 а.с.69/.

08.08.2013 року слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області винесена постанова про закриття кримінального провадження , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000495 від 17.02.2013 року у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення / т.1 а.с.42/.

Лист слідчого СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області від 08.08.2013 року, адресований ОСОБА_2 та лист першого заступника начальника УМВС України в Херсонській області від 22.10.2013 року, адресованій ОСОБА_2 містять інформацію про те, що адресат може забрати вилучені у нього інструменти / т.1 а.с. 226,227/.

22.11.2013 року ОСОБА_2 отримав бензопилу , яка була вилучена у нього 16.02.2013 року, про що свідчить його розписка з зазначенням, що «вона не була опечатана» / т.1 а.с.70/.

31.01.2014 року слідчим відділом прокуратури Херсонської області зареєстровано кримінальне провадження №0000034 від 31.01.2014 року щодо працівників Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області які допустили службову недбалість під час розслідування кримінального правопорушення у кримінальному проваджені № 0000495, за ознаками ч.1 ст. 367 КК України, яке 06.03.2014 року постановою про закриття кримінального провадження старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області було закрито у зв'язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України / т.1 а.с.66-68/.

У вищезазначеній постанові про закриття кримінального провадження від 06.03.2014 року / т.1 а.с.66/ зазначено наступне: « До матеріалів провадження долучено розписку ОСОБА_2 про те, що він отримав бензопилу, постанову про відмову у визнанні речовим доказом, згідно якої ОСОБА_2 має право забрати вказані дрова. Аналізуючи матеріали провадження слідство приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, оскільки останній отримав постанову про невизнання речовим доказом вилучені дрова, але з невідомих причин не реалізував вказане право, об'єктивних даних про заміну деталей бензопили під час слідства здобуто не було» / т.1 а.с.67 (зв.с.), 68/.

Прокуратурою надана копія постанови про невизнання речовими доказами по кримінальному провадженні від 08 серпня 2013 року в якій зазначено, що вилучені предмети в ході огляду місця події від 16.02.2013 року повернути гр. ОСОБА_2

Копія даної постанови отримана позивачем по справі 19.11.2013 року, про що свідчить його підпис та підтверджено ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року, внаслідок яких безпідставно було вилучено близько десяти кубічних метрів напиляних дров (акації білої) та нову бензопилу марки «Husqvarna» № 4307769 колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається:

-ОСОБА_2 в порядку КПК України звертався до суду зі скаргою на дії працівників УМВС України у Голопристанському районі в Херсонській області щодо неповернення тимчасово вилученого майна, у задоволенні якої ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.12.2013 року було відмовлено та зазначена ухвала ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржувала ся. Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із того, що від слідчого до суду не надходило в межах ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна, а саме: бензопили та пиляних дров, а тому суд вважає, вимогу ОСОБА_2 про повернення вказаного майна обґрунтованою, однак ОСОБА_2М, бензопилу отримав, що підтверджується розпискою, у підтвердження перешкод в отриманні дров доказів не надав / т.1 а.с.65/;

-постановою про закриття кримінальної справи від 06.03.2014 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 31.01.2014 року щодо службової недбалості слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України / т.1 а.с.66-68/. ОСОБА_2, який був заявником та допитувався в якості потерпілого, дану постанову не оскаржував. Предметом розгляду у даній постанові були в тому числі дії слідчого щодо вилучення дров акації та бензопили;

-претензія ОСОБА_2 на дії працівників міліції , які здійснили вилучення деревини та бензопили, заподіяли останньому матеріальних збитків на суму 13 450 грн була предметом службового розслідування в ході проведення перевірки наданий висновок, затверджений начальником Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області 15.01.2016 року, відповідно до якого відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування вважати такими, що не знайшли свого підтвердження /т. 1 а.с.44-45/.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано параграфом 1 глави 26 КПК України, яким не передбачено розгляд заявленої вище вимоги позивача. Оскільки, 08.08.2013 року слідчим СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження № 0000495 від 17.02.2013 року у зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення / т.1 а.с.42/, розгляд скарги про визнання безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року, внаслідок яких безпідставно було вилучено близько десяти кубічних метрів напиляних дров (акації білої) та нову бензопилу марки «Husqvarna» № 4307769 за правилами кримінального судочинства стає неможливим.

Отже в цьому разі, у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2 альтернативного способу юридичного захисту, з метою реалізації його права за статтею 13 Європейської Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, а також з урахуванням того, що в даній ситуації кримінальне провадження закрито, такі позовні вимоги розглядаються судом адміністративної юрисдикції, оскільки спір в цій частині є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині позовних вимог закриттю.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди у розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з пунктами 2 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) майно, конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону , повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року № 41 (далі - Положення), у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобов'язаний роз'яснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди.

Відсутність такого роз'яснення ( повідомлення) не позбавляє особу прав на відшкодування , встановленого законом.

Стосовно ОСОБА_2 не виконано в повному обсязі передбаченого Законом обов'язку порядку поновлення його порушених прав, та встановленого пунктами 6,11,12 Положення порядку повідомлення про звернення за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Однак зазначені обставини не є підставою для відмови у захисті його порушеного права.

При цьому у пункті 14 підпунктах 1-3, 11-16 Положення роз'яснено, що відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» майно, зазначене в пункті 2 статті третьої цього Закону (конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи попереднього слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт), повертається в натурі тією установою або органом, у якого воно знаходиться, у місячний термін з дня звернення громадянина або його спадкоємців, якщо воно сталося протягом шести місяців після направлення їм повідомлення.

Пересилка або доставка майна провадиться також за рахунок цих органів.

У разі, коли повернення майна в натурі неможливе, за рахунок підприємств, установ, організацій, яким воно було передано безоплатно, відшкодовується його вартість.

У випадках, коли майно було знищене, втрачене або пошкоджене під час знаходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, з вимогою про відшкодування вартості майна громадянин має право звернутися до цих органів, а якщо неможливість повернення майна в натурі виникла після передачі його фінансовому органу, вимога пред'являється до цього органу.

Із зазначеною вимогою до вказаних органів громадянин має право звернутися протягом шести місяців після направлення йому повідомлення.

Розгляд такої вимоги громадянина до органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури або суду провадиться в місячний термін і в порядку, передбаченому пунктом 12 Положення.

Вимога громадянина до фінансового органу також розглядається в місячний термін з дня його звернення.

Постанова органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури може бути оскаржена громадянином відповідному прокуророві.

Якщо вимога про повернення майна або відшкодування його вартості у безспірному порядку не задоволена або громадянин не згодний з прийнятим рішенням, він має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року викладено правовий висновок про те, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

В порушення пункту 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» за наслідками закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий не виконав обов'язок роз'яснення ОСОБА_2 порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди, а саме щодо порядку повернення вилучених дров.

Відомості, які містяться в постанові від 06.03.2014 року про закриття кримінального провадження щодо працівників Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області які допустили службову недбалість під час розслідування кримінального правопорушення у кримінальному проваджені № 0000495, за ознаками ч.1 ст. 367 КК України / т.1 а.с.66/ про отримання ОСОБА_2 постанови про відмову у визнанні речовим доказом, згідно якої ОСОБА_2 має право забрати вказані дрова, але з невідомих причин не реалізував вказане право / т.1 а.с.67 (зв.с.), 68/ не ґрунтуються на умовах Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» щодо того, що пересилка або доставка майна провадиться також за рахунок цих органів.

Таким чином, твердження представників відповідачів про можливість ОСОБА_2 забрати дрова акації, вилучені у нього 16.02.2013 року, не спростовують доводи позивача, що дрова йому в установленому порядку не повернуті.

Крім того, невиконання вищезазначеної умови Положення щодо доставки майна знаходить своє підтвердження у затвердженому начальником Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області висновку від 15.01.2016 року за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 06.01.2016 року у журналі ЄО за №118 за повідомленням ОСОБА_2 за скаргою на дії працівників міліції /т.1 а.с.44/, в якому міститься інформація що бензопила повернута, а дрова передані на зберігання лісничому, заявник (ОСОБА_2М.) не зміг підтвердити законність перебування у нього вилученої деревини, посилаючись при цьому на норми ст. 63 Конституції України / т.1 а.с.45/.

Вирішуючи питання щодо недотримання ОСОБА_2 встановленого досудового порядку, визначеному Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» шляхом звернення до органу, який закрив кримінальне провадження, судова колегія вважає, що в силу вищевикладених обставин воно не могло ним бути дотримано , а тому його звернення до суду в порядку позовного провадження направлено на захист порушеного права.

Вирішуючи питання стягнення вартості вилучених і неповернутих позивачеві дров білої акації, колегія суддів приходить до висновку, що визначена позивачем їх кількість в розмірі 10 м. куб. відповідачами не спростована, оскільки протокол огляду місця події від 16.02.2013 року / т.1 а.с.4-5/ містить їх кількість, як у кузові автомобіля ВАЗ-53 так і поряд у 2-х кучах, наявності вимір кількості дров, які знаходилися у кузові автомобіля , та відсутності виміру дров, які знаходилися окремо у 2-х кучах / т.1 а.с.68,69/. Крім того, наведений у протоколі огляду перелік дров, відповідачами не був належним чином доведений щодо їх кількості.

Щодо визначення розміру стягнення матеріальної шкоди, завданої вилученням та не поверненням дров білої акації, слід виходити з того, що позивачем заявлена до стягнення матеріальна шкода у розмірі 13 450 грн, яка складається з вартості бензопили - 5 950 грн та вартості 10 кубометрів деревини - 7 500 грн і протягом розгляду справи в суді першої інстанції з урахуванням уточнених позивачем позовних вимог сума відшкодування матеріальної шкоди за вилучені дрова не змінювалася / т. 1 а.с.1-2, т.2 а.с.14,56/.

За інформацією ДП «Голопристанське лісомисливське господарство» в зв'язку з довготривалим зберіганням дров під відкритим небом частина дров ( чурки) прийшли в непридатність, залишок - 2 метра куб переведені на позабалансовий облік і знаходяться в Гладківському лісництві / т.2 а.с.217/.

Таким чином, питання повернення дров білої акації органом, який закривав кримінальне провадження так і не було належним чином вирішено відповідно до Положення, а отже враховуючи що неповернення ОСОБА_2 дров акації, внаслідок закриття кримінального провадження є доведеним, тому з урахуванням вищенаведених обставин та норм матеріального права наявні підстави для стягнення заявленої позивачем суми матеріальної шкоди за неповернені дрова - 7 500 грн за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з пунктом 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів є одним із основних завдань Державної казначейської служби України, яка також здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначені норми закону, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення вартості неповернутих вилучених дров.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для відшкодування вартості бензопили виходячи з такого.

Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено що у разі пошкодження майна завдана шкода відшкодовується повністю ( частина 4 статті 3). Проте, матеріали справи не містять доказів, та ОСОБА_2 не доведено, що повернута йому бензопила оранжевого кольору «Husqvarna» № 4307769 в розпечатаному виді була пошкоджена, що завдало йому майнової шкоди.

Таким чином, враховуючи заявлені уточнені в письмовому виді позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 13 450 грн, яка позивачем визначена як 5 950 грн - вартість аналогічної бензинової пилки та 7500 грн - вартість 10 кубометрів деревини, підстави для стягнення (з заявленої суми майнової шкоди 13 450 грн ) - 5 950 грн - вартості бензопили, відсутні, висновок про що судом першої інстанції зроблений правильно.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Stankov v. Bulgaria" від 12 липня 2007 року, § 62).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень, викладених в пунктах 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 з відповідними змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи наведені у позові обґрунтування моральної шкоди, пояснення ОСОБА_2 надані ним суду апеляційної інстанції про те, що дрова не забирав, оскільки вважав дрова речовими доказами у кримінальному провадженні за його скаргами на дії слідчих, крім того їх кількість не відповідала вилученому розміру, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, на підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині позовних вимог закриттю. Це ж рішення суду у в частині відмови у стягненні вартості неповернутих дров акації білої в сумі 7 500 грн підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_2 вартості неповернутих дров білої акації в сумі 7 500 грн. Це ж рішення суду першої інстанції в іншій частині підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року № 41 , керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання безпідставними та незаконними дії слідчих, що мали місце при подіях 16 лютого 2013 року скасувати, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.

Це ж рішення суду у в частині відмови у стягненні вартості неповернутих дров акації білої в сумі 7 500 грн скасувати, ухвалити в цій частині нове.

Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_2 вартості неповернутих дров білої акації в сумі 7 500 грн.

Це ж рішення суду першої інстанції в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року

Суддя І.В. Склярська