Провадження № 2/263/334/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту сумісного проживання із спадкоємцем,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання. На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що після смерті матері ОСОБА_2 , а саме з 1996 року він постійно мешкав зі своєю бабусею ОСОБА_3 та дідусем ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , після його смерті відкрилася спадщина 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_3 , він залишився проживати в квартирі АДРЕСА_1 разом з дідусем ОСОБА_4 , здійснює за ним догляд. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , позивач сплатив всі витрати на поховання ОСОБА_4 29.09.2017 р. він звернувся до приватного нотаріуса Бедненко С.В. з заявою про прийняття спадщини, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю необхідних документів для встановлення родинного зв`язку, тому просить встановити факт сумісного проживання з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.09.2018 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

19.12.2018 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В подальшому надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача надав до суду заяву з клопотанням провести розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . підтвердили факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з померлим ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Згідно зі свідоцтвом про народження (повторного) серії НОМЕР_1 , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.09.2017 р., ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис № 312, батьками зазначені: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським районним відділом РАЦС від 27.01.1966 р., ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено актовий запис № 125, батьками зазначені: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого будинком одруження Донецької області від 11.0.21982 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрували шлюб 11.02.1982 року, актовий запис №477.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 18.09.2017 р. Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що складено актовий запис № 1941.

Згідно з актом № 11 виданого ОСББ «Сонячне-5» від 18.05.2018 року ОСОБА_1 з вересня 1996 року (після смерті матері) до жовтеня 2017 р. мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданих чеків щодо придбанням ліків, квитанцій та договору-замовлення на поховання, вбачається, що ОСОБА_1 здійснював догляд та організацію поховання ОСОБА_4 .

За змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 р., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не подано документи, які свідчать про родинний зв`язок заявника та спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.23 постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За нормою ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тому відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі ст.ст. 81, 315, 319 ЦПК України, керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про встановлення факту сумісного проживання із спадкоємцем - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 на момент смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_3 рада, , юридична адреса: прос-т Миру, буд. 70, місто Маріуполь, Донецька область, .

Суддя Д.В. Киян