Провадження № 2-п/522/289/19
УХВАЛА

22 жовтня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 07.10.2019 року звернулася до суду з заявою, згідно якої просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 року.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що про існування вищевказаного судового рішення вона дізналася лише 23.09.2019 року. Про час, дату та місце судового розгляду відповідача не повідомляли. Вказує, що розмір процентів та комісії не міг бути стягнутий, оскільки розрахунок заборгованості є одностороннім, складений працівниками банку. ОСОБА_1 вважає, що позовна заява не відповідала п. 6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, мала бути залишена судом без руху.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року заяву ОСОБА_1 призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.10.2019 року.

Заявник у судове засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що підтримує подану заяву про перегляд заочного рішення та просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.09.2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позов задоволено.

Судові повістки направлялися відповідачам за місцем їх реєстрації, що підтверджується матеріалами справи.

Дійсно з матеріалів справи вбачається, що судові повістки та виклики, що направлялися на адресу реєстрації відповідачам поверталися до суду з відміткою «не проживає».

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуально дії) У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, судові повістки, що направлялися за місцем реєстрації відповідачам, зокрема ОСОБА_1 , які поверталися до суду з відміткою «не проживає» вважаються врученими належним чином, тому посилання заявника не те, що суд не пересвідчився в повідомлені відповідачів про час, дату та місце судового розгляду є безпідставним та не обґрунтованим.

Також безпідставним є посилання ОСОБА_1 на невідповідність позовної заяви п.п.6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальних дій) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви на час звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду містилися в ст. 119 ЦПК України.

Положень передбачених п.п.6-10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (в редакції чинній) не було передбачено відповідно статтею 119 ЦПК України (в редакції на час подання позовної заяви).

Таким чином, ОСОБА_1 повідомлялася про час, дату та місце судового розгляду належним чином, підстави для залишення позову без руху, були відсутні.

Також варто відзначити, що підставами для скасування заочного рішення є не тільки поважність причин неявки у судові засідання, а й докази, на які посилається заявник повинні мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявником доказів, що мають істотне значення для вирішення справи не надано.

Заперечення заявника про те, що розрахунок заборгованість складений працівниками банку не є доказом, не може вважатися підставою для перегляду заочного рішення так як, заявник повинен посилатися на докази, що мають істотне значення при вирішенні справи судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник не надала докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду, а про час, дату там місце судового розгляду повідомлялася відповідно до вимог чинного на час вчинення процесуальних дій законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 89, 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 23.10.2019 року.

Суддя: В.Я.Бондар