КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 758/7236/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/824/9341/2019Головуючий у суді першої інстанції - Ларіонова Н.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Шишлова О .Є., Марунько Л.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Карповим Станіславом Борисовичем, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року поцивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», про стягнення страхового відшкодування, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних та пені,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», згідно з яким просив: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на його користь страхове відшкодування у розмірі 1 124 511 грн. 25 коп., інфляційне збільшення простроченої суми у розмірі 639 361 грн. 84 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 34 474 грн. 74 коп., пеню у розмірі 41 944 грн. 27 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що 18.02.2014 року належний йому на праві власності транспортний засіб марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який знаходився на підземному паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, було знищено внаслідок підпалу.

Про настання вказаної події позивач повідомив правоохоронні органи, якими по факту події було розпочато кримінальне правопорушення № 000063 за ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (умисне знищення або пошкодження майна, в тому числі, вчинене шляхом підпалу).

При цьому, враховуючи те, що майнові інтереси позивача, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем, було застраховані в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту № 325849Га/13оАС від 12.12.2013 року, останній у строки та в порядку, передбаченими цим договором, звернувся до відповідача з метою отримання страхового відшкодування.

Разом з тим, листом від 30.05.2014 року за вих. № 4574/26ув відповідач повідомив позивача як про відсутність підстав для виникнення зобов`язань АТ «АХА Страхування» за вказаним договором відносно заявленої події, так і про відсутність підстав для кваліфікації події як «Страховий випадок».

Вказаний висновок відповідача ґрунтувався на тому, що позивачем не підтверджено належними документами настання страхового випадку, а сама подія із транспортним засобом не може вважатися страховим випадком, оскільки відбулася внаслідок масових заворушень.

В свою чергу, позивач вважав, що висновок відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що подія з автомобілем відбулася внаслідок масових заворушень, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відповідно до Закону України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України» акції, які відбувалися в період з 21.11.2013 року по 28.02.2014 року, визнано мирними зібраннями.

Крім того, позивач зазначав, що з урахуванням характеру страхового випадку, а саме: знищення (повна) загибель транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України, ним у відповідності до вимог п. 27.1.2.4 Договору було надано відповідачу документ компетентного правоохоронного органу, яким підтверджується факт настання вказаного страхового випадку.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року у задоволенні позову відмовлено (т. 2, а.с. 208-214).

21.12.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з заявою, в якій просило ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з позивача на користь ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 14 000 грн. 00 коп. в якості компенсації понесених судових витрат на проведення судово-економічної експертизи.

Додатковим рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.02.2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення (т. 2, а.с. 230, 231).

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги, апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції про недоведеність настання страхового випадку із застрахованим транспортним засобом є помилковими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності (т. 2, а.с. 236-243).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь відповідача 14 000 грн. 00 коп. в якості компенсації понесених судових витрат на проведення судово-економічної експертизи (т. 3, а.с. 13-16).

Представник позивача у судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Представники відповідача у судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити. Щодо задоволення апеляційної скарги позивача заперечували, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.12.2013 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 325849Га/13оАС, предметом якого було визначено майнові інтереси ОСОБА_3 , що не суперечать закону та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .

20.02.2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про те, що 18.02.2014 року його транспортний засіб, який знаходився в підземному паркінгу за адресою: АДРЕСА_4, було знищено внаслідок підпалу.

При цьому, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу наступні документи: повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заяву на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу за вх. № 534 від 03.03.2014 року; копію договору; копію акту огляду; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копію посвідчення водія; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію паспорта; оригінали довідки Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 19.02.2014 року за № 54/633 про внесення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а також талону-повідомлення № 981.

Факт подання вищенаведених документів підтверджується розпискою представника страховика від 27.02.2014 року та відмітками страховика на копіях відповідних документів.

Крім того, відповідно до Акту прийому-передачі від 04.03.2014 року позивач передав, а страхова компанія прийняла на тимчасове зберігання автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Разом з тим, листом від 30.05.2014 року за вих. № 4574/26ув відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність підстав кваліфікувати вищевказаний випадок з автомобілем позивача як страховий.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої було укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, третій особі.

Як передбачено п.п. 24.1, 24.2 Договору, страховик бере на себе зобов`язання компенсувати страхувальнику прямі збитки, які є наслідком настання подій, які носять ознаки ймовірності та випадковості, за наступними страховими ризиками: викрадення - незаконне заволодіння ТЗ під час його знаходження у будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних в розділі 16 цього Договору, шляхом грабежу, крадіжки, розбою; збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП; збитки внаслідок інших подій - викрадення окремих складових частин ТЗ чи додаткового обладнання, вказаного в розділі 6 Договору, а також пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання, вказаного в розділі 6 Договору, внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України; пошкодження або знищення (повна загибель) ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання, вказаного в розділі 6 Договору, внаслідок стихійного лиха (бурі, урагану, смерчу, повені, затоплення, паводку, зливи, граду, селю, землетрусу, зсуву, оповзню, осідання грунту, обвалу, лавини, незвичайних для даної місцевості морозів та великих снігопадів, дії підгрунових вод, шторму, цунамі, удару блискавки та інших надзвичайних явищ природи), пожежі або вибуху, нападу тварин, падіння предметів на ТЗ (дерев, снігу, льоду, стовпів, рекламних щитів та ін.), попадання каміння або інших предметів, що відлетіли з-під коліс ТЗ, зовнішнього фізичного впливу інших випадкових, раптових та непередбачуваних подій, якщо такі події не є виключенням зі страхових випадків згідно з умовами розділу 29 цього Договору.

Згідно з п. 27.1.2.5 Договору у разі настання страхової події за ризиком «Збитки внаслідок інших подій» до заяви про виплату страхового відшкодування додаються довідка РВВС, пожежної охорони, метеорологічної чи сейсмологічної служби, Торгівельно-промислової палати встановленого зразка залежно від характеру та обставин страхової події.

Водночас, у відповідності до п.п. 29.2.15 п. 29.2 Договору страховиком не відшкодовуються збитки, що виникли під час війни, військових дій, вторгнення військ, повстання, заколоту, громадянських заворушень, конфіскації, примусового вилучення, реквізиції, арешту або пошкодження за розпорядженням існуючого де-юре або де-факто уряду або будь-якого органу влади.

Як вбачається зі змісту листа відповідача від 30.05.2014 року, останній, як підставу для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилався на наступні обставини в їх сукупності: що подія із транспортним засобом не є страховим випадком, оскільки відбулася внаслідок масових заворушень; позивачем не було надано довідки РВВС пожежної охорони для підтвердження настання страхового випадку; в Акті про пожежу, складеному за результатами пожежі, що мала місце 18.02.2014 року в адміністративній будівлі ТОВ «КУА «Антара» за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, транспортний засіб позивача відсутній у переліку знищеного майна.

При цьому, вказана позиція відповідача ґрунтувалася, в тому числі, на даних інформаційного повідомлення від 18.02.2014 року, розміщеного на веб-сайті МВС України про те, що 18.02.2014 року правопорушники розтрощили кілька офісів у центрі Києва, пошкодили автомобіль «швидкої медичної допомоги», захопили кілька адміністративних будівель у столиці, у зв`язку з чим слідчими відкриті кримінальні провадження за ч. 2 ст. 294 КК України (масові заворушення).

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що Законом України «Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань» встановлено, що події, які розпочалися 21.11.2013 року та мали місце і в лютому 2014 році, були мирними масовими акціями протесту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності посилань відповідача при відмові позивачу у виплаті страхового відшкодування на положення п. 29.2.15 Договору.

У свою чергу, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав недоведеності факту знищення саме застрахованого транспортного засобу, виходячи з наступного.

Перш за все, слід зазначити, що відмова відповідача у здійсненні страхового відшкодування не обґрунтовувалася неможливістю ідентифікації знищеного транспортного засобу, а містила посилання на ненадання позивачем довідки РВВС та пожежної охорони для підтвердження настання страхового випадку.

Натомість, про факт знищення саме транспортного засобу позивача свідчать наступні документи:

- Протоколи огляду відповідачем транспортного засобу від 21, 25, 26 лютого 2014 року, з яких вбачається, що предметом оглядів, проведених за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, був автомобіль марки BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

- Акт прийому-передачі від 04.06.2014 року, в якому зазначено, що за подією, яка має ознаки страхового випадку та мала місце з автомобілем BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахованим в АТ «СК «АХА Страхування» за договором страхування від 12.12.2013 року, страхувальник передає, а страховик приймає на тимчасове зберігання автомобіль BMW 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Також, слід наголосити, що твердження відповідача про неможливість ідентифікації автомобіля є лише припущенням, адже, незважаючи на перебування авто у страховій компанії, жодних експертних досліджень щодо ідентифікації останнього відповідачем не проводилось.

При цьому, факт підпалу невстановленими особами транспортного засобу позивача також підтверджується постановою Печерського УП ГУНП у м. Києві від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, в якій зазначено, що, як встановлено досудовим розслідуванням, 18.02.2014 року приблизно о 12 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Липська, 10, невстановлені особи умисно пошкодили майно ОСОБА_3 , а саме вчинили підпал автомобіля марки «БМВ - Х5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, як вбачається з листа ТОВ «АВТ Баварія» від 14.03.2014 року, за інформацією заводу-виробника при виробництві на автомобіль BMW 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , було встановлено двигун № НОМЕР_3 , АКПП № НОМЕР_6.

У свою чергу, у матеріалах справи разом із фотографіями пошкодженого транспортного засобу містяться також фотографії його двигуна, з яких вбачається, що на знищений транспортний засіб був встановлений двигун з номером НОМЕР_3 .

Вказані обставини також підтверджують той факт, що пошкодженим у пожежі автомобілем є застрахований транспортний засіб позивача.

Посилання відповідача на факт ненадання позивачем довідки РВВС та пожежної охорони для підтвердження настання страхового випадку, колегія суддів оцінює критично, оскільки, як вбачаться, позивачем було надано страховій компанії Довідку Печерського РУ ГУ МВС України у м. Києві за № 54/663 від 19.02.2014 року, в якій зазначено транспортний засіб позивача, дату, місце події та її правову кваліфікацію відповідно до Кримінального кодексу України.

Тобто, з урахуванням характеру страхового випадку, а саме - знищення транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб, передбачених Кримінальним кодексом України, позивачем відповідно до п. 27.1.2.4 Договору було надано довідку відповідного компетентного правоохоронного органу, яким підтверджується факт його настання.

В свою чергу, як зазначив Верховний Суд України у своєму листі від 19.07.2011 року «Судова практика з розгляду цивільних прав, що виникають з договорів страхування», коли виникає страховий випадок, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише у тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо в кожному випадку. Закон пов'язує обов'язок здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що у відповідності до листа Печерського РУ ГУ ДСНС України в м. Києві від 01.12.2014 року за вих. № 20/2442 відсутність транспортного засобу позивача в Акті про пожежу обумовлена тим, що він складався працівниками ДСНС не на підставі огляду місця події, а на підставі свідчень очевидців та власника адміністративної будівлі, у якій знаходився підземний паркінг, колегія суддів вважає, що документів, наданих позивачем, було достатньо для визнання події, яка відбулася з застрахованим транспортним засобом, страховим випадком та прийняття відповідачем відповідного рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Так, відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Порядок визначення розміру збитків та умови виплати страхового відшкодування визначені розділом 28 Договору, зокрема як передбачено п. 28.8 Договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується у розмірі страхової суми (з урахуванням умов п. 28.33 Договору) за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування (розділ 15 та 23 Договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 10 Договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн-аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

При цьому, згідно з розділом 23 Договору повна загибель транспортного засобу має місце, зокрема у випадку, коли вартість відновлення пошкодженого ТЗ перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення Договору. Дійсною вартістю автомобіля є його ринкова вартість, тобто вартість, за яку можливе відчуження транспортного засобу на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Як вбачається зі змісту Калькуляції за № 1.001.14.0 від 28.02.2014 року, складеної відповідачем, вартість ремонту транспортного засобу становить 1 607 871 грн. 91 коп.

Водночас, відповідно до Контракту за № 13-3245А від 04.11.2013 року, укладеного між позивачем та ТОВ «АВТ Баварія», та Довідки рахунку серії ВІА №111164 від 06.12.2013 року, вартість транспортного засобу становить 1 252 808 грн. 28 коп.

Таким чином, оскільки вартість ремонту транспортного засобу перевищує його дійсну вартість, має місце його повна загибель.

З огляду вищевикладене, а також враховуючи те, що згідно з листом про результати онлайн-аукціону вартість залишків транспортного засобу становить 105 300 грн. 00 коп., суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунки позивача (т. 1, а.с. 10), приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування у розмірі 1 124 511 грн. 25 коп.

Також, слід зазначити, що страховий акт відповідача про невизнання події страховим випадком та відмову у виплаті страхового відшкодування датований 30.05.2014 року.

Тобто, оскільки відповідно до п. 28.14 Договору страхове відшкодування виплачується протягом 10 днів робочих днів з дня складання страхового акту, прострочення заборгованості відповідача почалося з 17.06.2014 року (09.06.2014 року - вихідний) станом на день звернення до суду з цим позовом (24.06.2015 року) триває 373 календарних дня.

У свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з п. 32.1 Договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені в розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний день прострочення здійснення страхового відшкодування.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач прострочив виконання свого обов`язку за договором щодо сплати страхового відшкодування, колегія суддів, виходячи з наявних в матеріалах справи розрахунків позивача (т. 1, а.с. 11-13), правильність яких була перевірена у судовому засіданні, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційне збільшення простроченої суми у розмірі 639 361 грн. 84 коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 34 474 грн. 74 коп., пеню у розмірі 41 944 грн. 27 коп.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалені судом першої інстанції рішення та додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, яке є складовою частиною оскаржуваного рішення, підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення та задовольняє позовні вимоги позивача, який, в свою чергу, звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції яка діяла на момент звернення позивача до суду з даним позовом), з останнього підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Карповим Станіславом Борисовичем, - задовольнити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року та додаткове рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА «Страхування», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», про стягнення страхового відшкодування, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних та пені, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) страхове відшкодування у розмірі 1 124 511 (один мільйон сто двадцять чотири тисячі п`ятсот одинадцять) грн. 25 коп., інфляційні втрати у розмірі 639 361 (шістсот тридцять дев`ять тисяч триста шістдесят один) грн. 84 коп., три проценти річних у розмірі 34 474 (тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) грн. 74 коп. та пеню у розмірі 41 944 (сорок одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) грн. 27 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складений 21 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська