Справа № 404/5827/18
Номер провадження 2/404/3140/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря- Віго О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (вул. Гагаріна, 30 с МарянівкаМаловисківського району Кіровоградської області) до Марянівської сільської радиМаловиськівського району Кіровоградської області (проспект Шатного,22, с.Марянівка,Маловисківського району Кіровоградської області), ОСОБА_2 (вул.Глазунова,79 с. Нове м.Кропивницький), третя особа Державний нотаріус Маловисківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 (вул.Містечкова, 40 м. Мала Виска, Кіровоградської області) про визнання заповіту нікчемним

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, ОСОБА_2, третя особа Державний нотаріус Маловисківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

30.10.2018 позивач змінила предмет позову та просила визнати заповіт нікчемним, з тих підстав, що у заповіті не зазначено місце його посвідчення, а саме, адреса проживання спадкодавця - вул. Гагаріна, 30, с. Марянівка, Маловисківського району, Кіровоградської області. Крім того, секретар сільської ради, який посвідчив заповіт не мав на це права, оскільки не наділений такими повноваженнями та на час посвідчення заповіту існували приватні та державні нотаріуси.

В обґрунтування вимог посилалася не те, що 18.02.2018 секретарем Марянівської сільської ради Маловисківськогораойну Кіровоградської області ОСОБА_4, за місцем їх проживання, посвідчений заповіт її чоловіка ОСОБА_5, в якому все своє майно, що буде належати йому на день смерті і на що матиме право заповідав доньці ОСОБА_2 Чоловік помер 13.04.2018. з вищевикладених підстав просила визнати заповіт нікчемним та стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою суду від 01.11.2018 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 подав відзив, в якому зазначив, що відповідач позов не визнає. В обґрунтування зазначив, що відповідач не визнає зазначених у позові обставин та стверджує, що вони є надуманими та перекрученими з метою піддати сумніву законність посвідчення заповіту. Реальнопосвідчення заповіту здійснювалось в приміщенні Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області 18 лютого 2008 року. При цьому, посвідчення заповіту мало місце за особистим волевиявленням заповідача ОСОБА_5 Про посвідчення заповіту ОСОБА_2 стало відомо через пару тижнів після дати посвідчення. При черговому відвідуванні батьків - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, за місцем їх проживання. Батьки повідомили, що визначилися щодо своєї волі по розпорядженню майном на випадок їх смерті. Зазначили, що 18.02.2008 вони разом пішли до Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області де і були посвідчені, в один день, два заповіти, з яких один є предметом спору, а інший був посвідчений ОСОБА_1, яким вона заповіла все майно іншій доньці ОСОБА_7

Вважає, що посвідчувальний напис повністю відповідає додатку № 6 до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України № 22/5 від 25.08.1994, яка діяла на момент посвідчення заповіту.Просив в задоволенні позову відмовити та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є її батьками. У 2008 році батько й мати вирішили розпорядитися належним їм майном на випадок своєї смерті. Батьку та матері належали житловий будинок, придбаний у шлюбі та по дві земельні ділянки кожному. Батьки вирішили, що мати все своє майно заповідає їй, а батько іншій дочці ОСОБА_2 Батько помер 13.04.2018, після чого вони зясували, що мати не спадкує після смерті батька і залишилась без майна. Мати вважає, що ОСОБА_2 вижене її з будинку, тому вирішила звернутися до суду з зазначеним позовом.

Допитана в якості свідка позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні суду показала, що перебувала з ОСОБА_5П.у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_2 У 2008 році вони з чоловіком вирішили розпорядитися належним їм майном на випадок своєї смерті. Їм на праві власності належали житловий будинок, придбаний у шлюбі та по дві земельні ділянки кожному. Обговоривши це питання вирішили, що вона складає заповіт на імя ОСОБА_7, а чоловік на імя ОСОБА_2 звернулась до секретаря сільської ради ОСОБА_4 з проханням посвідчити заповіти. У визначений день 18.02.2008 ОСОБА_4 прийшов у будинок за їх місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 зясував їх волевиявлення та посвідчив заповіти. Кожному з них віддав по примірнику заповіту, вона їх прочитала та зрозуміла, що їх зміст відповідає їх волевиявленню. Зазначила, що вважала, що є спадкоємцем після смерті чоловіка, та успадкує належну йому частину будинку та земельних ділянок, а тепер побоюється, що ОСОБА_2 виселить її з будинку, тому звернулась до суду з зазначеним позовом.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 суду пояснив, що позивач підтвердила те, що заповіт, складений ОСОБА_5, на імя ОСОБА_2 відповідав його волевиявленню.Посвідчений він відповідно до вимог Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №22/5 від 25.08.1994 року, яка діяла на момент посвідчення заповіту, та яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011 року. Твердження про те, що заповіт необхідно було посвідчувати у приватного чи державного нотаріуса не ґрунтуються на законі.

Представник Мар'янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області в підготовчому судовому засіданні позов не визнав. Надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Державний нотаріус Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_3 просила розглянути справу у її відсутність, позов підтримала.

Заслухавши пояснення учасників справи, покази позивача, допитаного в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2008 ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідавБосько ОСОБА_8 посвідчений секретарем Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 122.

Спадкування це перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст. 1216 ЦК України.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ст. 1233, ч. 2 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.

Статтею 1247 ЦК України регламентовано наступне:1. ОСОБА_8 складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання.2. ОСОБА_8 має бути особисто підписаний заповідачем. 3. ОСОБА_8 має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

У відповідності до вимогч.2 ст. 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, недодержання яких у відповідності доч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Позивач просить визнати заповіт нікчемним через порушення вимог щодо його посвідчення, тобто у розумінні ст.1257 ЦК України наполягає на нікчемності заповіту.

Вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування визначені ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року N 22/5 та Порядком посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року № 419, в редакціях, які діяли на час посвідчення заповіту.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені у ст. 1247 ЦК, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем.

Спірний заповіт посвідчений секретарем Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області ОСОБА_4

Рішенням Марянівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.04.2006 на ОСОБА_4 покладені обовязки по вчиненню нотаріальних дій.

Відповідно до п. 7, 8 вищенаведеної Інструкції нотаріальні дії можуть вчинятися посадовою особою будь-якого виконавчого комітету на всій території України, за винятком випадків, передбачених статтями 9, 36, 55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 Закону "Про нотаріат", та інших випадків, передбачених законодавством України.

Позивач, посилається на те, що в заповіті не зазначено його місце посвідчення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка, показала, що заповіт посвідчувався за місцем їх проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд оцінює покази позивача критично, оскільки вона є зацікавленою особою, а зазначений факт є, на її думку, підставою для визнання заповіту нікчемним. Крім того, інших доказів (допит в якості свідка секретаря сільської ради, витребування реєстру вчинення нотаріальних дій, тощо), на підтвердження зазначеного факту позивач суду не надала та не клопотала про їх витребування судом, в разі неможливості отримати докази.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, в установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього.

Із тексту спірного заповіту вбачається, що він складений з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, а саме складений у письмовій формі із зазначенням часу та місця (село МарянівкаМаловисківського району, Кіровоградської області) його укладення, прочитаний заповідачем вголос та підписаний, належним чином посвідчений уповноваженою особою, особа заповідача та її дієздатність секретарем сільської ради встановлена.

У посвідчувальному написі відсутні записи про те, що заповіт посвідчувався за місцем проживання ОСОБА_5

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодойого форми та посвідчення, згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Однак за змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»,вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи предявлялись позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності правочину.

Відповідно до розяснень ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та Постанову Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори , виконкому місцевої ради, але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, якщо судом буде встановлено, що форма заповіту відповідає ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним.

Посилання позивача на те, що заповіт мав би бути посвідчений приватним або державним нотаріусом, а не секретарем сільської ради не ґрунтується на законі.

Оспорюваний заповіт складено та посвідчено з дотриманням вимог законодавства, чинного на момент його посвідчення, а позивачем не доведено належними доказами підстав нікчемності заповіту, а тому позов задоволенню не підлягає.

Представник відповідача заявив про пропуск строку позовної давності, оскільки позивач в судовому засіданні підтвердила, що волевиявлення чоловіка у заповіті було між ними узгоджено та в день посвідчення заповіту вона його прочитала.

Відповідно до розяснень ВССУ від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та Постанову Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» право на предявлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача. Зважаючи, що заповідач помер 13.04.2018, строк позовної давності позивачем не пропущений. Крім того, суд відмовляє у задоволенні позву по суті, тому питання щодо застосування строку позовної давності не вирішується.

Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст. ст. 215, 1247, 1257 ЦК України, ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, вул. Гагаріна, 30 с.Марянівка,Маловисківського району,Кіровоградської області) до Марянівської сільської ради (проспект Шатного,22 с.МарянівкаМаловисківського району Кіровоградської області), ОСОБА_2 (вул.Глазунова,79 с. Нове м.Кропивницький), третя особа Державний нотаріус Маловисківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 (вул.Містечкова,40 м. Мала Виска Кіровоградської області) про визнання заповіту нікчемним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ((ІН НОМЕР_1, вул. Гагаріна, 30, с.Марянівка,Маловисківського району, Кіровоградської області) на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення буде складено 18.03.2019

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда