Справа № 159/6528/18
Провадження № 2/159/322/19
13 березня 2019 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
секретаря судового засідання Гусар Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просив визнати ОСОБА_2, 1977 року народження, такою, що втратила право на користування будинком по АДРЕСА_1
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2007 року позивач набув у власність 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 23.02.2018 року Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» була проведена державна реєстрація права власності па вищезазначене нерухоме майно. У вказаному будинку зареєстровано місце проживання позивача з 1974 року та з 02.08.1997 року в будинку була зареєстрована на той період невістка позивача - ОСОБА_2. 08.12.2014 року згідно рішення Ковельською міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_2 та сином позивача - ОСОБА_3 було розірвано. Відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання з 2000 року, особисті речі з будинку забрала, про місце свого проживання не повідомила і по даний час воно невідоме. В будинку залишився проживати та зареєстрований по даний період її син, ОСОБА_4, 1999 року народження. Витрат пов'язаних з оплатою комунальних послуг та обслуговуванням будинку ОСОБА_2 не несе. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні позивач ні члени сім'ї відповідачу не чинили.
Враховуючи наведене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2, 1977 року народження, такою, що втратила право на користування будинком по АДРЕСА_1
Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.01.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю. Вказував на те, що відповідач лише зареєстрована за вищевказаною адресою, однак не проживає. Не заперечував проти постановлення заочного рішення в справі та просив позов задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2, в силу вимог ст. 128 ЦПК України, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилась без повідомлення причин, відзиву не подала.
За вказаних обставин суд, зі згоди позивача, прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач ОСОБА_1 є власником Ѕ частини будинком АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115054201 від 23.02.2018 року.
У вказаному будинку з 19.03.1999 року, зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується копіює будинкової книги для прописки громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_1
Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 08.12.2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, вказував на те, що вони є сусідом позивача. Підтвердив, що колишньої невістки позивача - відповідача по справі, ніколи не бачив в будинку, оскільки вона там не проживає.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.
Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.
Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.
За викладених вище обставин та зважаючи на вказані норми закону, суд визнає доведеним факт відсутності відповідача за вказаною адресою без поважних причин понад один рік. Існування будь-якої домовленості між сторонами про інші строки відсутності за адресою реєстрації відповідача, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Суд визнає такими, що заслуговують на увагу, доводи позивача про те, що реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача перешкоджає йому вільно володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зокрема така реєстрація місця проживання відповідача може бути підставою для відмови в укладенні цивільно-правових договорів, що стосуються цього будинку (договір купівлі-продажу, дарування, міни), тощо.
Таким чином суд визнає порушеним право власності позивача саме відповідачем, а тому це право підлягає захисту судом.
Суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1, понад встановлені строки повністю доведений, а тому ОСОБА_2, 1977 року народження, слід визнати такою, що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно посвідчення НОМЕР_1, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а тому позивач звільнений від сплати судового збору.
Таким чином, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт НОМЕР_2, виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 01.08.1997 року) в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 21.03.2019 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук