Головуючий суду 1 інстанції - Логвіненко Т.Г.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 417/5325/18
Провадження № 22-ц/810/330/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Яреська А.В.

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

за участю представника позивача: ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Марківського районного суду Луганської області від 23 серпня 2018 року (постановленого у складі судді Логвіненко Т.Г.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 518 від 30.05.2011 року,

встановив:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії- Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі по тексту позивач -ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 30.05.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 був укладений договір про іпотечний кредит № 518, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у сумі 164200,00 грн. зі сплатою 20% річних, в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надався готівково на купівлю квартири одноразово строком на 240 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 30.05.2031 року. Відповідно до умов договору про іпотечний кредит № 518 позичальник зобов'язаний був сплачувати проценти та проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 678,03 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси банківської установи або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з червня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 1 від 30.05.2011 року, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідати перед кредитором вразі порушення зобов'язання боржником.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_4 умов договору станом на 21.02.2018 року утворилася заборгованість за договором про іпотечний кредит у розмірі 273008,22 грн., яка складається з: 136611,49 грн.- борг за кредитом; 96364,82 грн. проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 20.02.2018; 5107,29 грн. - інфляційні втрати банку з березня 2015 року по січень 2018 року за прострочення сплати кредиту; 31648,97 грн.- інфляційні втрати банку з серпня 2014 по січень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом;1103 ,83 грн.- три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 03.03.2015 по 20.02.2018; 5171,82 грн.- три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 20.02.2018 року, яку відповідач не погашає у добровільному порядку, тому позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів у судовому порядку.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 23 серпня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк Україна» в особі - філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за іпотечним кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про іпотечний кредит №518 від 30.05.2011 року у сумі 237008,22 грн., з яких 136611 грн.49 коп. - борг за кредитом; 96364 грн.82 коп. - проценти за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року; 5107 грн.29 коп. - інфляційні втрати банку з березня 2015 року по січень 2018 року за прострочення сплати кредиту; 31648 грн.97 коп. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по січень 2018 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом;1103 грн.83 коп. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 03.03.2015 року по 20.02.2018 року; 5171 грн.82 коп. - три проценти річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року, судовий збір у розмірі 4095 грн.13 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до Центрально - Міського районного суду міста Кривий Ріг за підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справу було розглянуто з порушенням правил підсудності, оскільки її місцем реєстрації є АДРЕСА_1. Крім того, скаржниця зазначала, що стягнута сума заборгованості не відповідає заборгованості, зазначеній в розрахунку, останні не співпадають між собою, а тому не можна достовірно визначити суму грошових коштів, що підлягають стягненню. Судом також не вірно вказаний період, за який підлягає сплата трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом, а саме зазначено 5171,82 грн. за період з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року та 1103,83 грн. за період з 01.08.2015 року по 20.02.2018 року, що є, на думку скаржника, подвійним стягненням.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнав, просив залишити рішення без змін.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав доводи апеляційної скарги слушними, та просив рішення суду скасувати.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, суду надала письмову заяву про слухання справи за її відсутності, апеляційну скаргу підтримала.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, пояснення відповідача ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.05.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 був укладений договір про іпотечний кредит № 551, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 164200,00 грн. зі сплатою 20% річних, на купівлю квартири. Кредит надавався готівкою одноразово на 240 місяців з терміном повернення не пізніше 30.05.2031 року.

30.05.2011 року в забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 1, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором вразі порушення зобов'язання боржником.

Згідно п. 1.5 Договору про іпотечний кредит позичальник зобов'язується сплачувати проценти та проводити погашення кредиту щомісячно до останнього робочого дня кожного звітного місяця. Проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 678,03 коп. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ «Ощадбанк», починаючи з червня 2011 року на відповідні рахунки позичальника.

Відповідно до п.1 6.1.1 проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/ факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який видано кредит.

Відповідно до п. 1.7 Договору при надходженні від позичальника коштів у рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним, виконання позичальником грошових зобов'язань за цим договором здійснюється у наступній черговості:

погашення прострочених процентів за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

погашення нарахованих строкових процентів за користування кредитом;

погашення простроченої заборгованості за кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

погашення строкової заборгованості;

сплата пені за непогашення в строк процентів за користування кредитом (якщо непогашення буде мати місце);

сплата пені за непогашення в строк основного боргу за кредитом (якщо непогашення буде мати місце);

сплата інших платежів відповідно до цього договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, згідно з якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом вірно встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач умови договору належним чином не виконав, а тому є підстави для стягнення боргу з відповідачів у солідарному порядку.

Проте, стягуючи заборгованість за договором про іпотечний кредит, суд першої інстанції невірно визначився з розміром такої заборгованості, яка відповідно до наданих розрахунків станом на 30.05.2011 року становить 273008, 22 грн., з яких: борг за кредитом в розмірі - 136611,49 грн.; відсотки за користування кредитом з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року в розмірі 96364,82 грн.; інфляційні втрати банку з березня 2015 року по січень 2018 року за прострочення сплати кредиту в розмірі 5107,29 грн.; інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по січень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 31648,97 грн.; три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.03.2015 року по 20.02.2018 року в розмірі 1103,83 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року в розмірі 5171,82 грн.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а тому рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором про іпотечний кредит № 518 від 30.05.2011 року у сумі 237008,22 грн., трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом у період з 03.03.2015 по 20.02.2018 у сумі 1103 грн. (одинадцять тисяч три) гривень 83 копійки, трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 20.02.2018 року в сумі 5171 грн.82 коп. (п'ять тисяч сімдесят одна) гривня 82 копійки з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 273008 гривень 22 копійки, з яких 1103 (одна тисяча сто три) гривні 83 копійки три проценти річних за прострочення кредиту за період з 03.03.2015 року по 20.02.2018 року, 5171 (п'ять тисяч сто сімдесят одна) гривня 82 копійки три проценти річних за прострочення сплати відсотків за період з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року.

Посилання скаржника на подвійне стягнення судом суми заборгованості до уваги не приймаються, оскільки фактично судом першої інстанції стягнуто три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року в розмірі 5171,82 грн.

Доводи скаржника про те, що справу розглянуто з порушенням правил підсудності, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.15 ст.28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Главою 2 Цивільного процесуального кодексу України регулюється питання про відкриття провадження у справі. Так, ч.6-10 ст.187 ЦПК України вказано, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п'яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі було направлено запит до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо місця проживання/перебування відповідачів (а.с. 72,73).

З наданої відповіді Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вбачається, що наявні обліки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання (відділ адресно-довідкової роботи) залишились на непідконтрольній українській владі території України, доступ до них відсутній. За наявними обліками УДМС та його територіальних підрозділів, які розташовані на підконтрольній українській владі території України і працюють у штатному режимі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані/зняті з реєстраційного обліку не значяться (а.с. 76-77).

Згідно копії паспорту ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.49), а ОСОБА_5 згідно копії паспорта (а.с.51 на звороті) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

З урахуванням наведених обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції виконав усі необхідні процесуальні дії для визначення підсудності даного спору та дотримуючись вимог ч.10 ст.187 ЦПК України вірно вирішив питання про відкриття провадження у справі.

Доводи скаржника про те, що вона зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: вул. Українська, 2 м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області та більше трьох років проживає за вказаною адресою і має постійну роботу не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як було зазначено вище, згідно отриманої Марківським районним судом Луганської області відповіді УДМС України в Луганській області, відповідачі на час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, на підконтрольній українській владі території України зареєстровані/зняті з реєстраційного обліку не значились.

Тобто, на момент відкриття провадження у справі, інформація щодо перереєстрації відповідачки на території, підконтрольній Україні, була відсутня відповідно до даних УДМС України в Луганській області, а тому у суду не було підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, оскільки розпорядником Єдиного державного демографічного реєстру є державна міграційна служба, до якої і звертався Марківський районний суд Луганської області при вирішенні питання щодо відкриття провадження по вказаній справі, підстав вважати, що провадження по справі було відкрито з порушенням правил підсудності, не має.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнення з відповідачів суми усієї заборгованості за кредитом та суми трьох процентів річних за прострочку сплати кредиту та процентів за його користування, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367,376,383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 23 серпня 2018 року змінити, скасувавши в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 518 від 30.05.2011 року у сумі 237008,22 грн., трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом у період з 03.03.2015 по 20.02.2018 у сумі 1103 грн. (одинадцять тисяч три) гривень 83 копійки, трьох процентів річних за прострочення боргу за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 20.02.2018 року в сумі 5171 грн.82 коп. (п'ять тисяч сімдесят одна) гривня 82 копійки.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит № 518 від 30.05.2011 року у сумі 273008 гривень 22 копійки, з яких 1103 (одна тисяча сто три) гривні 83 копійки три проценти річних за прострочення кредиту за період з 03.03.2015 року по 20.02.2018 року, 5171 (п'ять тисяч сто сімдесят одна) гривня 82 копійки три проценти річних за прострочення сплати відсотків за період з 01.08.2014 року по 20.02.2018 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складений - 15 березня 2019 року.

Головуючий: Н.В. Стахова

Судді: Ю.В. Єрмаков

А.В. Яресько