Справа №345/540/19
Провадження № 2/345/506/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер її рідний брат ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Коли позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, їй було відмовлено у зв'язку із розбіжністю в по батькові спадкодавця «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», іменах матері спадкодавця «ОСОБА_4», «ОСОБА_4», «ОСОБА_4», а також із неможливістю встановити факт зміни прізвища «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», а отже і факт родинних відносин з ОСОБА_4, спадкоємцем якої був ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Тому позивач змушена звернутися до суду та просить: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, являлася рідною матір'ю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року; встановити, що ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити. Просить не відкладати підготовче судове засідання у зв'язку із неявкою її представника ОСОБА_5

Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Підтверджує, що ОСОБА_3 був їхнім рідним братом, а ОСОБА_4 була їхньою спільною рідною матір'ю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами проведення підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_4 (а.с.6), а ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Гаврилюком О.І. 18.12.2018 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв'язку із розбіжністю в по батькові спадкодавця «ОСОБА_3» та «ОСОБА_3», іменах матері спадкодавця «ОСОБА_4», «ОСОБА_4», «ОСОБА_4», а також із неможливістю встановити факт зміни прізвища «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», а отже і факт родинних відносин з ОСОБА_4, спадкоємцем якої був ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.10).

Матеріалами справи встановлено, що згідно архівної довідки від 22.10.2018р. №К-142(Ц)/06-06 (а.с.13) між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 18.06.1940 року було зареєстровано шлюб у церкві с.Студінка Калуського району (актовий запис №6).

У свідоцтві про одруження від 31.05.1973 року (а.с.34) зазначено, що 18.06.1940 року у с.Студінка (церкві) Калуського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.25) батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.23) після реєстрації одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ОСОБА_1 було присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

З довідки від 24.01.2019 року №89, виданої виконкомом Студінської сільської ради (а.с.17), вбачається, що ОСОБА_3 (ОСОБА_3 згідно записів в по господарській книзі), 1956 р.н. є рідним братом ОСОБА_1) і сином ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (дані по господарських книг за 1955-1957 та 1958-1960 роки) (а.с.18-20).

З огляду на викладене, аналіз наявних в матеріалах справи доказів свідчить про те, ОСОБА_4 являлася рідною матір'ю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і , відповідно, ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.1978 року (а.с.11) ОСОБА_4 належало на праві власності будинковолодіння по АДРЕСА_1. З довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 30.07.2018 року №00349 вбачається, що 03.04.1978 року згідно архівних даних за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с.12).

Як вказувалося вище, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року (а.с.6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3, як спадкоємець за законом, після смерті матері ОСОБА_4 прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проживаючи спільно зі спадкодавцем, що підтверджується довідками ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.06.2018 року (а.с.26,27).

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинковолодіння по АДРЕСА_1

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14-16) вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 141 380,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Позивач, будучи спадкоємцем ІІ черги після смерті брата ОСОБА_3, відповідно до ст.1269 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, звернувшись 07.06.2018 року із заявою про прийняття спадкового майна (а.с.8). Відповідач по справі на спадкове майно не претендує, про що свідчить подана ним до суду заява.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті брата ОСОБА_3.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а ли в :

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, являлася рідною матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року є рідним братом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а саме будинковолодіння по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 20.03.2019 року.

Головуючий