ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1009/19 Справа № 199/3148/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Руденко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Каратаєвої Л.О., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору дарування від 02 січня 1964 року ОСОБА_6 належала Ѕ частини домоволодіння АДРЕСА_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного виконавчого комітету Дніпропетровської області від 12 червня 1981 року № 401/9 частку ОСОБА_6 було змінено на 38/100, однак перереєстрацію права власності не проведено. Із 29 квітня 1949 року ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_7». ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини домоволодіння АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги була його дружина ОСОБА_8, яка фактично прийняла спадщину. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після її смерті відкрилася спадщина на частину зазначеного домоволодіння. До кола спадкоємців першої черги входили її діти: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ОСОБА_9 не встиг оформити свої спадкові права, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після його смерті спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3 ОСОБА_2 у передбачений законом строк звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого батька. Оскільки ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, то спадкоємцем ОСОБА_8 за правом представлення є його син ОСОБА_1 Правовстановлюючий документ на спадкове майно - договір дарування від 02 січня 1964 року на Ѕ частину спірного домоволодіння втрачено, тому ОСОБА_2 та представнику ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину зазначеного домоволодіння. Посилаючись на викладене, уточнивши позовні вимоги, позивачі просили суд визнати, що на момент смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, йому відповідно до договору дарування від 02 січня 1964 року, посвідченого Четвертою державною нотаріальною конторою міста Дніпропетровська за реєстрованими № 1-1, на праві власності належала 1/2 (38/100) частини домоволодіння по АДРЕСА_2, яка складалася з квартири № 3 в житлового будинку А-1, загальною площею 53,3 кв. м. та житловою площею 50,3 кв. м., а також надвірних будівель, які складаються з сараїв Б, Г, вбиральні Е; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у вигляді 1/2 (38/100) частини домоволодіння по АДРЕСА_2, яке складається з квартири № 3 в житловому будинку А-1 домоволодіння по АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м. та житловою площею 50,3 кв. м., а також надвірних будівель, які складаються з сараїв Б, Г та вбиральні Е; визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за кожною - на 19/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з квартири № 3 в житловому будинку А-1 домоволодіння по АДРЕСА_1, загальною площею 53,3 кв. м та житловою 50,3 кв. м, а також надвірних будівель, які складаються з сараїв Б, Г та вбиральні Е, після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_8, яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_9, який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, та ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що після смерті його діда ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 38/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги був він за правом представлення та ОСОБА_8 На час смерті діда йому виповнилося 15 років. Він фактично прийняв спадщину, оскільки вступив в управління і володіння спадковим майном, почав проживати у частині домоволодіння, яка належала дідові, та користуватися нею, проводив ремонт. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини баба ОСОБА_8 передала йому належні дідові золоту каблучку, медаль «Ветерану праці», велосипед. Зазначені дії він вчиняв за згодою своєї матері ОСОБА_4 Він не відмовлявся від спадщини, тому її прийняв. Крім того, ОСОБА_8 визнавала, що він разом із нею прийняв спадщину після смерті діда та вважала, що саме він повинен спадкувати належну дідові частину домоволодіння, в якій він проживає до цього часу. З цих підстав просив задовольнити зустрічний позов, встановити факт прийняття ним спадщини після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за правом представництва після смерті батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнати за ним право власності на 38/200 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом по праву представництва після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і на 38/400 (або 19/200) частини цього будинку в порядку спадкування за законом після ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а усього - на 57/200 частини домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, а також зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 на 38/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

В інших частинах первісного та зустрічного позовів - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожної.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 02 січня 1964 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 1-1, ОСОБА_6 належала Ѕ частина домоволодіння АДРЕСА_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного виконавчого комітету Дніпропетровської області від 12 червня 1981 року № 401/9 частку ОСОБА_6 було змінено на 38/100, однак перереєстрацію права власності не було проведено, крім останнього, станом на 1981 рік власниками домоволодінням були ОСОБА_11 - 32/100 частини, ОСОБА_12 - 30/100 частин. Таким чином співвласники погодили частки один одного в домоволодінні.

На підставі договору купівлі-продажу від 28 липня 1981 року, посвідченого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 1-2449, 32/100 частин цього домоволодіння належить ОСОБА_4 - матері ОСОБА_1

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26 вересня 2008 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі № 3-3859, 30/100 частин зазначеного домоволодіння належить ОСОБА_5

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково первісний та зустрічний позови, суд першої інстанцї виходив з того, що ОСОБА_8 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном у вигляді 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Крім того, ОСОБА_1, який на час прийняття спадщини після смерті діда був неповнолітнім, не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 Вік спадкоємця, та навіть його постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини без вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, не може свідчити про визнання його таким, що прийняв спадщину. Отримання від бабусі, ОСОБА_8, спадкового майна у вигляді велосипеда, обручки не свідчить про фактичний вступ у володіння спадковим майном.

ОСОБА_9 прийняв спадщину у вигляді 38/200, однак не оформив свої спадкові права. Він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9.у вигляді 19/200 спірного домоволодіння, тому вимоги позивачів про визнання права власності за кожною на 19/200 частин спірного домоволодіння є обґрунтованими.

Проте, з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями першої черги після ОСОБА_6 були його дружина ОСОБА_8 та онук ОСОБА_1 за правом представлення після смерті батька ОСОБА_10, який помер раніше, ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_10 проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1. Будинок у встановленому законом порядку поділено не було.

ОСОБА_1 постійно проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, а після його смерті отримав від баби ОСОБА_8 спадкове майно (велосипед, обручку), від прийняття спадщини у встановленому законом порядку не відмовлявся.

Відповідно до пункту 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 31 жовтня 975 року № 45/5 (чинної, на час існування спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК Української РСР).

Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в домовій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 отримали у спадок по 38/200 частин домоволодіння.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.117 т.1).

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 38/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_8 єїї діти: ОСОБА_9.(син від першого шлюбу) та ОСОБА_10, померлий раніше (по 38/400 частин).

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_9 38/400 частин, або 19/200 частин та син ОСОБА_10 - ОСОБА_1 38/400 частин, або 19/200 частин (а.с.42, т.1).

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_8 ,відкрилася до 1 січня 2004 року, до правовідносин зі спадкування майна після смерті спадкодавців застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права.

У відповідності до вимог ст. 529 ЦК України(в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_9 не встиг оформити свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_8, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Після його смерті спадкоємцем першої черги є його дружина ОСОБА_2.(19/400 частин) та донька ОСОБА_3.(19/400 частин).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 у передбачений законом строк звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою після смерті чоловіка.

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Коцар І.В. від 27.02.2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння АДРЕСА_1

Донька померлого ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (а.с.10 т.1).

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину на 38/200 після смерті діда ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та на 19/200 після смерті баби ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Тому його частка в будинку складає 38/200+19/200= 57/200 частин.

Зазначене ґрунтується на матеріалах справи, показаннях допитаних свідків й вимогах закону - ст.ст. 529, 549 ЦК Української РСР, п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5, відповідно до якої неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо відсутня заява від її імені про відмову від спадщини.

ОСОБА_1 з самого народження проживає в спірному будинку, був там зареєстрований. Дані обставини підтверджуються, ксерокопією паспорту, та домової книги (а.с.79, 182-193).

В свою чергу, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_9 по 19/400 частин кожна.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув та помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті свого діда.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог позивачів за первісним позовом, а саме необхідно встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 38/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е; визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е; визнати за ОСОБА_3, ІПН невідомий, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 38/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки діючим законодавством не передбачено визнання права власності відносно померлої людини, оскільки її правоздатність припиняється з часом її смерті.

Також, колегія суддів приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування - задовольнити частково.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 38/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнати за ОСОБА_3, ІПН невідомий, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 на 19/400 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

В іншій частині позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт прийняття ОСОБА_14 спадщини після смерті діда ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за правом представництва після смерті батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_14, ІПН НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на 38/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнати за ОСОБА_14, ІПН НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 на 19/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Визнати за ОСОБА_14, ІПН НОМЕР_2, право власності в цілому на 57/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ.А-1 та господарських споруд - сараїв Б,Г, вбиральні Е.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_3, ІПН невідомий, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі по 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожної.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Н.М. Деркач

Л.О. Каратаєва

М.О. Макаров