У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 192/2356/16-ц

провадження № 61-20202св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської від 20 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), у якому просив усунути перешкоди у здійсненні ним права власності, шляхом витребування у відповідача свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, державний акт на приватизовану земельну ділянку та технічний паспорт на будинок.

Позов мотивований тим, що 04 липня 2008 року між ним та ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено кредитний договір №891/2.

З метою забезпечення належного виконання кредитного договору, між сторонами укладений договір застави від 04 липня 2008 року, відповідно до якого позивач передав в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами та приватизовану земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Під час укладання кредитного договору та договору застави нерухомого майна ВАТ «Державний ощадний банк України» у нього вилучено на зберігання правовстановлюючі документи на будинок та на земельну ділянку.

Оскільки, ані умовами кредитного, ані умовами договору застави не передбачено вилучення у правовстановлюючих документів, вважає, що його право власності порушено такими діями відповідача, у зв`язку з чим він змушений звернутися з позовом до суду.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю - житловим будинком АДРЕСА_1 та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом витребування у ПАТ «Державний ощадний банк України» оригіналу Свідоцтва про право на спадщину, виданого Солонянською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 30 травня 2002 року за реєстровим №3120; державного акта на право приватної власності на землю серії ЯА №542445. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не надаючи позивачу оригіналів правовстановлюючих документів на належне йому майно, а також надаючи такі документи під умову повернення протягом 14 днів, чинить перешкоди у реалізації ОСОБА_1 права власності нерухомим майном.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської від 20 грудня 2016 року рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційний суд виходив із того, що позивач не довів, що передача на зберігання документів відбулась поза його волею, відсутні відомості звернення з цього приводу до правоохоронних органів чи з питання оскарження розпорядження та акту-опису від 20 червня 2008 року. Крім того, колегія вважає, що сторони у договірних відносинах саме умовами договору узгодили спосіб захисту у разі порушення їхніх прав, зазначивши про це у договорі, інший спосіб захисту яким не визначено.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залиши в силі.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у користуванні правом власності призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук