ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1325/16-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» (код ЄДРПОУ - 32221884, адреса: 62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. Піонерська, 40) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд», ОСОБА_1 про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки недійсною, в якій просив суд визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки недійсною від 11.04.2014 року, укладеної між позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтал агро Трейд» та відповідачем щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,1319 га.

07 листопада 2016 року ухвалою Золочівського районного суду Харківської області відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд», ОСОБА_1 про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки недійсною в частині вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» про визнання угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки недійсною, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що на той час відповідало правовій позиції викладеній у постанові Верхового Суду України від 01 липня 2015 року у справі №6-745цс15. Згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІНТАЛ АГРО ТРЕЙД" (33817183) з 28.09.2016 - перебуває в стані припинення, на підставі рішення Господарського суду Харківської області про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури №922/4943/15 від 15.09.2016 року.

Ухвалою судді від 25.11.2016 року провадження у справі стосовно відповідача ОСОБА_3 відкрито.

02 липня 2018 року після закінчення строку відрядження судді Кочнєва О.В. справа була передана на автоматичний розподіл, однак не була розподілена у зв'язку з відсутністю у суді суддів, уповноважених на здійснення судочинства.

Указом Президента України №271/2018 від 07.09.2018 року «Про призначення суддів» суддя Шабас О.С. була призначена на посаду судді Золочівського районного суду Харківської області.

12.09.2018 року суддя Шабас О.С. приступила до виконання обов`язків, справа була розподілена судді Шабас О.С. 17.09.2018 року та призначена у судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання 20.02.2019 року не з'явився причини неявки суду не повідомив, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі раніше наданих пояснень та доказів. В минулих судових засіданнях позовні вимоги підтримав, в обґрунтування заявлених вимог про визнання недійсною спірної угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 11 квітня 2014 року вказував, що спірна угода підписана тодішнім директором поза межами наданих йому повноважень, так як 02 грудня 2013 року загальними зборами учасників було прийнято, що розірвання договорів має відбуватися виключно за погодженням із засновниками Товариства, проте такого погодження на розірвання договору із ОСОБА_1 не було. Крім того угода містить ознаки підробки так як печатка підприємства просто надрукована, а відтиск печатки ТОВ «Сінтал Агро Трейд» взагалі не відповідає відтиску печатки цього підприємства. Крім того підставою недійсності також вважав порушення форми укладення спірної угоди так як угода так само, як і угода від 20 грудня 2013 року мала бути вчинена у нотаріальній формі.

В судове засідання 20.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявку суду не повідомила. В минулих судових засіданнях проти позову заперечувала в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень пояснила суду, що в її присутності директором СТОВ Петрівське» відбулося підписання угоди про розірвання договору оренди, чи правильно було проставлено печатки вона не могла знати та контролювати, не виключає, що саме в її угоді навмисно було допущено порушення, щоб їй зашкодити. В той час працівників примусово відправляли до біржи праці, тому хто готував угоду їй не відомо. Зауважує, що якщо повноваження директора булу обмежені на розірвання спірної угоди, то відповідно і на попередню угоду, водночас у нотаріуса не виникло сумнівів у дійсності угоди, та вона посвідчила додаткову угоду від 20 грудня 2013 року. Крім того, зауважила, що позивачем на надано оригінали уставу підприємства та протокол про звуження повноважень директора з тих підстав, що вони були надруковані навмисно та вже під час розгляду спору тобто фактично підроблені. Зауважила, що оскільки основна угода від 24 жовтня 2008 року була не нотаріально посвідчена, угода про її розірвання також не потребує нотаріального посвідчення, через що відсутні підстави для визнання угоди про розірвання договору оренди недійсною.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_5 укладено договір оренди землі (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору ОСОБА_1, як власник земельної ділянки площею 4,1319 га, що знаходиться на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, право власності на ділянку підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 26.11.2002 року передала в оренду ТОВ «Сінтал Агро Трейд» строком на 10 років вказану земельну ділянку. Договір складено у простій письмовій формі, підписано сторонами та зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 жовтня 2010 року за №53.

29 лютого 2012 року загальними зборами учасників СТОВ «Петрівське» відповідно до протоколу №29/02/2012 та додатку до нього ОСОБА_6 обрано директором СТОВ «Петрівське».

01 березня 2012 року ОСОБА_6 приступив до виконання обов'язків директора СТОВ «Петрівське» за сумісництвом на підставі наказу №13 від 01 березня 2012 року.

Протоколом №1006/2013 від 10.06.2013 року затверджено нову редакцію статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» Так відповідно до Глави 9 Статуту, а саме ст.ст. 60-61 Управління Товариством здійснюють його органи. Органами управління Товариством є: загальні збори Товариства, виконавчій орган Товариства (директор). Главою 10 Статут передбачено (стаття 63) визначено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства належить в тому числі створення та відкликання виконавчого органу Товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу Товариства, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів. Стаття 63 визначає, що Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі тим, що передані загальними зборами Товариства до компетенції виконавчого органу Товариства. Статтями 85, 87 цього ж Статуту визначено, що Директор Товариства без доручення діє від імені Товариства, представляє його інтереси в органах державної влад і органах місцевого самоврядування, підприємствах, організаціях, установах, у відносинах з юридичними особами та фізичними особами. До компетенції директора належать в тому числі укладання договорів (угод правочинів), за винятком тих укладення яких віднесено до компетенції загальних зборів.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав, що зміни до статуту з того часу більше не вносилися.

02 грудня 2013 року протоколом №02/12/13 загальних зборів учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» вирішено, що директор товариства підписує/укладає угоди, які укладаються/підписуються для припинення/розірвання договорів оренди земельних ділянок, виключно за погодженням із засновниками Товариства. Зазначені погодження надаються загальними зборами Товариства, які оформлюються відповідними протоколами (а.с.149).

20 грудня 2013 року ОСОБА_1, як орендодавець та товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_8, як первісний орендар та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівське», в особі директора ОСОБА_6, як новий орендар, уклали додаткову угоду, щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки укладеного 24.10.2008 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 22 жовтня 2010 року за №53.

В додатковій угоди сторони окрім іншого погодили, що п. 2 Договору зазначили кадастровий номер ділянки НОМЕР_2, крім того відповідно до положень ст.ст. 512-521 ЦК України, первісний орендар відступив, а новий орендар прийняв з 01.01.2014 року усі права і обов'язки орендаря, що виникли за вищевказаним Договором, а Орендодавець надає свою згоду на передачу прав та обов'язків орендаря за Договором оренди від Первісного Орендаря до Нового Орендаря. Даний договір підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Грішаковою О.В. 20 грудня 2013 року в реєстрі за номером 2446.

11 квітня 2014 року СТОВ «Петрівське» в особі директора ОСОБА_6, діючого на підставі статуту, ТОВ «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_8 діючого на підставі статуту, та орендодавець ОСОБА_1 домовилися за взаємною згодою у зв'язку із істотними змінами обставин вирішили достроково розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 4,1319 га, зареєстрований 22 жовтня 2010 року за номером 53. Договір укладений у простій письмовій формі. Підписаний сторонами містить відтиски печаток СТОВ «Петрівське» та ТОВ «Сінтал Агро Трейд».

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6, пояснив суду, що дійсно 11 квітня 2014 року як директор СТОВ «Петрівське» підписав з ОСОБА_1 угоду про розірвання договору оренди. Враховуючи, що пройшов значний період часу подробиці укладення угоди він не пам'ятає, так як на той час їх було сотні, проте про обмеження його повноважень йому нічого не було відомо.

28 серпня 2014 року згідно протоколу №28/08/14 загальних зборів учасників СТОВ «Петрівське» прийнято рішення про відкликання ОСОБА_6 з посади директора СТОВ «Петрівське» з 28 серпня 2014 року.

Висновком судово-технічної експертизи документів №13640/9055/9056 від 17 квітня 2018 року констатовано, що у наданій для дослідження угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 11 квітня 2014 року спочатку на листі паперу, за допомогою друкуючого пристрою зі струминно-капельним способом друку, друкувалося зображення відтиску круглої печатки «…Сільсько-господарське товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівське» №32221884», потім друкувався текст документа, поверх тексту документа наносився відтиск круглої печатки «…Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» №33817183», виконувалися підписи від імені ОСОБА_6, ОСОБА_1, підпис від імені ОСОБА_8 виконано поверх відтиску печатки «…Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» №33817183» (а.с.102 та на оберті). Виявлені розбіжності є суттєвими і свідчать про те, що відтиск круглої печатки «…Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» №33817183» у наданому документі не кліше круглої печатки ТОВ «Сінтал Агро Трейд» вільні зразки відтисків якого надані. Розглянути інші питання щодо часу виконання підписів та проставлення відтисків печаті тощо експертом не виявилося можливим, в тому числі за недостатністю даних наданих на дослідження.

Вирішуючи спір суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані наступними нормами закону - положеннями Конституції України, Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяли на момент виникнення правовідносин, а також судом використано правову позицію викладену у рішенні Великої Палати Верховного суду Справа від 27 червня 2018 року (справа № 668/13907/13-ц, Провадження № 14-153цс18)

У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 82 ЦПК України перелічує підстави звільнення від доказування. Так обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Стаття 203 ЦК України перелічує загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 207 ЦК України ( в редакції від 28 березня 2014 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - 11 квітня 2014 року) передбачала вимоги до письмової форми правочину. Так зокрема правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Стаття 215 ЦК України регламентує підстави та умови недійсності правочину. Так підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 220 ЦК України обумовлює правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Так у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Стаття 236 ЦК України визначає момент недійсності правочину. Так нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За змістом положень статей 11, 509, 526, 599 ЦК України зобов'язальні правовідносини виникають, у тому числі, з договорів, які мають виконуватися належним чином відповідно до їх умов та вимог законодавства, припинення яких обумовлюється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину (стаття 241 ЦК України).

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

З огляду на приписи статей 92, 237 - 239, 241 ЦК України для визнання недійсним договору, укладеного юридичною особою з третьою особою, з підстави порушення установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, не має самостійного юридичного значення факт перевищення повноважень органом чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, як і сам по собі факт скасування довіреності представнику, який у період її чинності здійснював свої права та виконував обов'язки за цією довіреністю.

Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи чи про припинення дії довіреності, виданої представнику юридичної особи, який укладає договір від її імені.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України постановах від 27 квітня 2016 року у справі № 6-62цс16, 12 квітня 2017 року у справі № 6-72цс17, копії яких надано в обґрунтування заяви про перегляд судових рішень.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 654 ЦК України регламентує форму зміни або розірвання договору. Так зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статті 14, 16 Закону України «Про оренду землі» регламентують порядок укладення договору оренди землі та перехід права власності на орендовану земельну ділянку, дають визначення орендній платі та її формі.

Так укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Стаття 93 Земельного Кодексу України передбачає, право оренди земельної ділянки

1. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

2. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

5. Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

8. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Стаття 124 Земельного Кодексу України передбачає порядок передачі земельних ділянок в оренду. Так передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Аналізуючи встановлені факти на предмет дотримання наведених вимог закону, судом встановлено, що первинно 24.10.2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сінтал Агро Трейд» було укладено договір оренди земельної ділянки, у простій письмовій формі, що відповідало вимогам закону на момент укладення відповідно до положень ст. 14, 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 93, 124 Земельного Кодексу України.

20 грудня 2013 року СТОВ «Петрівське» в особі директора ОСОБА_6, діючого на підставі статуту, ТОВ «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_8 діючого на підставі статуту, та орендодавець ОСОБА_1 уклали додаткову угоду, щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки укладеного 24.10.2008 року, вказаний договір, за бажанням сторін, було нотаріально посвідчено відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про оренду землі». Тим самим на майбутнє, відповідно до положень ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання даного договору мала відбуватися із дотриманням тієї самої форми, тобто сторони вже були обмежені у виборі форми договору, так як вона визначена законом.

Доводи ОСОБА_1 про те, що первинний договір 24.10.2008 року було укладено у простій письмовій формі, відтак і його розірвання могло відбуватися у простій письмовій форми, не можуть бути прийняті судом, так як у додатковій угоді, відповідач не припиняючи договірних відносин із ТОВ «Сінтал Агро Трейд», одночасно вступила у правовідносини із іншою юридичною особою - СТОВ «Петрівське». Додаткова угода від 20 грудня 2013 року за бажанням сторін була посвідчена нотаріально, відтак в подальшому зміни або розірвання основного договору та додаткової угоди, яка є невід'ємною частиною договору, мали відбуватися із дотриманням виключно нотаріальної форми. Тобто припинення правовідносин із СТОВ «Петрівське» для відповідача мало відбуватися виключно із дотриманням нотаріальної форми договору, відповідно до положень ст. 654 ЦК України.

11 квітня 2014 року СТОВ «Петрівське» в особі директора ОСОБА_6, діючого на підставі статуту, ТОВ «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_8 діючого на підставі статуту, та орендодавець ОСОБА_1 в порушення положень ст. 654 ЦК України у простій письмовій формі уклали договір про розірвання первинного договору оренди земельної ділянки від 24.10.2008 року.

Крім того, станом на момент підписання вказаної угоди, ОСОБА_6, як директор СТОВ «Петрівське» згідно протоколу загальних зборів учасників вказаного товариства від 02 грудня 2013 року №02/12/13 без погодження із засновниками Товариства не мав повноважень на розірвання договорів оренди за участі підприємства. Зазначене погодження мало бути надано загальними зборами Товариства, та оформлено відповідним протоколам. Станом на 11 квітня 2014 року відповідне погодження зборами Товариства не надавалося.

Твердження ОСОБА_1 про те, що вказані обмеження не існували на момент укладення угоди, та були штучно створені для розгляду даної справи є недоведеними так як не підтверджені відповідними належними та допустимими доказами в порушення вимог ст.81 ЦПК України. Клопотань про призначення експертизи з метою встановлення часу складення протоколу загальних зборів учасників вказаного товариства від 02 грудня 2013 року №02/12/13 учасниками не заявлялось. Відтак, оцінюючи вказаний протокол суд не вбачає підстав ставити його під сумнів, та виходить з того, що станом 11 квітня 2014 року ОСОБА_6, як директор СТОВ «Петрівське» підписав угоду про розірвання договору оренди із ОСОБА_1 поза межами своїх повноважень.

Сама по собі вказана обставина (вчинення правочину директором із перевищенням повноважень) відповідно до правового висновку викладеного у рішенні Великої Палати Верховного суду Справа від 27 червня 2018 року (справа № 668/13907/13-ц, Провадження № 14-153цс18 не є достатньою та самостійною підставою для визнання угоди від 11 квітня 2014 року недійсною відповідно до положень статей 92, 237 - 239, 241 ЦК України, проте оцінюється судом у сукупності з іншими доказами.

Крім того, згідно висновку судово-технічної експертизи документів №13640/9055/9056 від 17 квітня 2018 року судом встановлено, що спірна угода від 11 квітня 2014 року не містить печатки СТОВ «Петрівське», так як зображення печатки на даному договорі надруковано за допомогою друкуючого пристрою зі струминно-капельним способом друку, тобто принтері або іншому печатному пристрої, що фактично є порушенням форми договору відповідно до положень ст. 207 ЦК України ( в редакції від 28 березня 2014 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин - 11 квітня 2014 року), що додатково свідчить про дефектність форми оспорюваного правочину.

Вказаний висновок експерта в частині виявлення розбіжностей кліше круглої печатки ТОВ «Сінтал Агро Трейд» у спірному договорі із кліше печатки даного підприємства, не враховується судом, як доказ відсутності печатки ТОВ «Сінтал Агро Трейд» у спірному договорі, за відсутності даних, щодо кількості печатей на підприємстві.

Відтак, судом встановлено, що спірний договір від 11 квітня 2014 року між СТОВ «Петрівське» в особі директора ОСОБА_6, ТОВ «Сінтал Агро Трейд» в особі директора ОСОБА_8 та ОСОБА_1 був укладений із перевищенням повноважень директора СТОВ «Петрівське», договір не містить печатки СТОВ «Петрівське» та укладений із порушенням форми правочину, а саме без додержання нотаріальної форми, в зв'язку з чим суд відповідно до положень ст.ст. 203, 215, 220 ЦК України визнає даний договір недійсним, задовольняючи позовні вимоги.

Керуючись вказаними нормами матеріального закону та положеннями ст.ст. 12, 19, 81, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» - задовольнити.

Визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2 площа 4,1319 га) від 11 квітня 2014 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Петрівське» товариством з обмеженою відповідальністю «Сінтал Агро Трейд» та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимогп.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019 року.

Суддя О. С.Шабас