Справа № 661/1148/19
Провадження № 2-о/661/51/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Бойко М.Є.,

за участю секретаря: Ковальчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1, який вказує, що його дружина - ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території АР Крим, у м. Сімферополь, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народила дитину - доньку ОСОБА_3, але при зверненні до Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою по реєстрацію народження дитини, їм було відмовлено в цьому через відсутність необхідних документів, які є підставою для вчинення відповідного актового запису. За таких обставин він вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, в якій не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність заявника та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.08.2014 року, актовий запис №2.

23.01.2019 року ДБЗЗ Республіки Крим «Сімферопольським клінічним родинним будинком №1» була видана довідка, із змісту якої слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у громадянки ОСОБА_2, 1976 року народження, народилася дитина жіночої статі, вагою 2900 г. довжиною - 52 см.

20.02.2019 року, Новокаховським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану заявнку було повідомлено про неможливість реєстрації його дитини, оскільки ним пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У контексті визначення того, які райони та населені пункти України є тимчасово окупованою територією для цілей застосування зазначених норм ЦПК України, слід зазначити, що статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» чітко закріплено, що тимчасово окупованою територією, є, в тому числі і, Автономна Республіка Крим та м. Севастополь.

Вищий спеціалізований суд України в інформаційному листі від 15.04.2016 року «Про окремі питання застосування Закону України від 4 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», наголошує, що питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів. Зокрема, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.»

Аналізуючи надані заявником належні та допустимі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт, що у дружини заявника, ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в м. Сімферополі, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим Україна, народилася дитина жіночої статі.

Також, слід зазначити, що, згідно із роз'ясненнями, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану. Відповідно до п. 18 цієї Постанови, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі та, відповідно до документів, що посвідчують їх особу, є громадянами України.

Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

На підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 317 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Новокаховський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на тимчасово окупованій території України, в м. Сімферополі, Автономної Республіки Крим; у матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, уродженки с.Матвіївка, Матвіївського району, Оренбургської області, Росія, паспорт серії НОМЕР_2, виданого Бериславським РС УДМС України, в Херсонській області, 29.10.2014 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, та батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, паспорт серії НОМЕР_3, виданого Новокаховським МС УДМС України в Херсонській області, 11.11.2014 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, які перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 21.08.2014 року, актовий запис №2.

Зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області провести державну реєстрацію народження дитини жіночої статі, народженої в ДБЗЗ Республіки Крим «Сімферопольському клінічному родинному будинку №1» м. Сімферополя, Автономної Республіки Крим, 09 січня 2019 року, та видати свідоцтво про її народження .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду надіслати до Новокаховського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про народження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. Є. Бойко