КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року місто Київ.

Справа 759/12050/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4919/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ДраганЯни Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року ( у складі судді Ул'яновської О.В., інформація щодо складання повного тексту судового рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини від усіх видів заробітку починаючи з повноліття до досягнення двадцяти трьох років за умови, що син продовжить навчатися; стягнути з відповідача на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 додаткові витрати у розмірі 11900 грн. 00 коп. та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 5500 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 12.08.2000 між сторонами зареєстровано шлюб, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2012 розірвано, у вказаному шлюбі у сторін народився син, який після розлучення перебуває на утриманні позивача, відповідач жодних коштів на утримання сина не надає з 2012 р., та не бере участі у вихованні дитини ні у додаткових витратах та витратах на навчання, натомість син з 01.09.2017 навчається у торгівельно-економічному коледжі КНТЕУ на платній основі, загальна вартість якого складає 32000 грн. 00 коп., а тому позивач не може одна утримувати дитину та оплачувати її навчання.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, 12 лютого 2019 року Драган Я.С. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року скасувати та постановити нове, яким:

стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_1), аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки його усіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з повноліття до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що син продовжить навчатися.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 11 900 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), понесені нею судові витрати у розмірі 11 000 грн. (одинадцять тисяч гривень).

В скарзі заявник зазначає, що дане рішення є завідомо неправосудним, незаконним та необґрунтованим таким, що грубо порушує норми національного та міжнародного законодавства та права дитини.

Відповідач апеляційну скаргу отримав 21 лютого 2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу, станом на 20 березня 2019 року, до суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обговоривши доводи скарги, перевіривши наявні в справі та надані суду докази, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, ч. 3 ст. 51 Конституції України.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України, в редакції, що діяла на час розгляду справи районним судом ,

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1, 5 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2000, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2012 розірвано (а.с. 8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог та порушення її особистого права, зокрема, нею не було подано до суду доказів, які б підтверджували, що відповідач є батьком дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду виходячи з наступного.

Так позивачем в тексті позовної заяви вказувалось, що копія свідоцтва про народження дитини знаходиться у відповідача. Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2012 про розірвання шлюбу (а.с 8), відповідно до якого встановлено судом, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є спільною дитиною позивача та відповідача.

Відповідач отримавши позовну заяву 19 вересня 2018 року, жодних заперечень з приводу того, що він не є батьком дитини суду не направив, таким чином суд мав можливість, або ж визнати доведеним вказаний факт, або призначити справу в загальному провадженні та роз'яснити позивачу наслідки неподання нею свідоцтва про народження дитини, та можливість заявити клопотання з приводу витребування актового запису про народження дитини, якщо суд вважав недостатнім поданих доказів.

Провівши розгляд справи без виклику сторін, та відмовивши в задоволенні позову, суд порушив ст. 2 та 11 ЦПК України, відповідно до яких завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності. враховуючи: завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватним й публічним інтересами, особливості предмета спору, ціну позову, складність справи. значення розгляду справи для сторін, час необхідний для вчинення тих чи інших дій, тощо.

Враховуючи вищенаведені порушення, колегія суддів вважає за можливе прийняти на стадії апеляційного розгляду в якості доказу, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, відповідно до якої, його батьком є ОСОБА_3 - відповідач у справі.

Так, як ні відзиву на позов ні відзиву на апеляційну скаргу відповідач не надав, суд вважає встановленою обставину, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає з позивачкою та навчається в торгівельно-економічному коледжі на платній основі, що підтверджується договором про навчання № 16 від 01 серпня 2017 року, та потребує матеріальної допомоги батька, яку той може надавати, оскільки доказів, протилежного суду не надав, проте безпідставно ухиляється від свого обов'язку утримувати неповнолітнього сина.

Визначаючи розмір аліментів, суд вважає за можливе встановити його в частці від заробітку, а саме: 1/4 частину заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 серпня 2018 року до досягнення повноліття. Аліменти необхідно стягнути, починаючи з 02 серпня 2018 року.(дата звернення з позовом до суду)

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину після досягнення нею повноліття, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1 ст.200 СК України).

Оскільки ст. 199 СК України визначено, що аліменти на повнолітню дитину стягуються за умови, що дитина потребує матеріальної допомоги, продовжує навчання, а батько дитини може надавати таку допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що вказані вимоги позивачем заявлені передчасно.

Ні на дату подачі позову, і навіть на теперішній час дитина іще не досягла повноліття. Таким чином, суд позбавлений можливості встановити обставини, які мають правове значення для вирішення таких вимог на майбутнє, а саме, суд не може встановити чи потребуватиме дитина допомоги після досягнення повноліття, чи продовжуватиме вона навчання в цей період і чи буде у батька змога надавати матеріальну допомогу. Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, колегія суддів приходить до висновку, що з вказаними вимогами позивачу необхідно звертатись після досягнення дитиною повноліття та подати належні докази на підтвердження вищенаведених обставин.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 11900 грн., колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивачем до матеріалів справи надано Договір на навчання та чеки про сплату Позивачем суми за навчання у розмірі: 11 900 грн., (з яких 4900 грн. - 06.06.2018 року; 3500 грн. - 17.08.2017 року; 3500 - 28.11.2017 року)(а.с. 9-12).

Оскільки аліменти з відповідача, який протягом тривалого часу не надає матеріальної допомоги своїй дитині стягнуто лише з серпня 2018 року, тобто увесь тягар утримання дитини з часу розлучення сторін з 2012 року несла позивачка, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на навчання сина, понесені позивачем в повному обсязі, тобто в сумі 11900 грн., враховуючи загальні засади цивільного судочинства, визначені ст. 3 ЦК України: засади розумності та справедливості, а також враховуючи найкращі інтереси дитини.

Стосовно стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, колегія суддів, виходить з наступного.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, представником ОСОБА_2 - адвокатом Драган Я.С. до апеляційного суду надано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу.

№Перелік послугЦіна грн/годКількість годинВартість
1.Вивчення матеріалів справи5001500 грн.
2.Правнича консультація5001500 грн.
3.Підготовка позовної заяви50052500 грн.

4.Ознайомлення з матеріалами справи 21.01.2019 року100022000 грн.
5Підготовка апеляційної скарги50063000 грн.
6.Подача апеляційної скарги5001500 грн.
7.Представництво інтересів в суді апеляційної інстанції2000 грн. судодень12000 грн.
Всього11 000 грн.

Розрахунок судових витрат підтверджується Договором про надання правничої допомоги №18-07/18, ордером, прибутково-касовим ордером, Свідоцтвом про здійснення адвокатської діяльності.

Відповідно до квитанції поданої до районного суду позивач за послуги адвоката сплатила 6000 грн., а за правову допомогу в апеляційному суді 5000 грн. (а.с.17,47)

Згідно ст. 141 ЦПК України інші судові витрати пов'язані, з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Відповідно до положень ст. 137, 141 ЦПК України, враховуючи відсутність витрат на представництво інтересів в судах першої та апеляційної інстанції, оскільки справа є малозначною та розглянута без виклику сторін, та відповідно пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500 грн.

Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подачу позову в сумі 704 грн. 80 коп. та за подачу апеляційної скарги 1057 грн. 20 коп., а всього 1762 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 376 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення районного суду, як таке що ухвалено за неповного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

В зв'язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст 141, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Драган Яни Сергіївни в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове.

ПозовОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2( ІНН НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 11 900 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот грн.)

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНН - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1), понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн. (чотири тисячі п'ятсот гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 1762 грн. на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду 0024, одержувач УК у Солом'янському районі м. Києва/22030101, банк-одержувач Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету :22030101.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Постанова складена 20 березня 2019року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

ІванченкоМ.М.