Справа № 346/5785/18
Провадження № 2/346/494/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Лесюк В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та як опікун прав недієздатної особи ОСОБА_4 до Коломийської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду у своїх інтересах та як опікун прав недієздатної особи ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия померла ОСОБА_5 і після її смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з господарськими та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємцями по закону після смерті ОСОБА_5 є дві її доньки - вона, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка є недієздатною, а вона, позивач є її опікуном, що стверджується рішенням Коломийського міського суду від 21 липня 1993 року та рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради за № 19 від 21.01.19994 року.

Вказує, що вона та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , однак, державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно по тій причині, що добудова до даного будинку здійснена без дозвільних документів. Про вказане нотаріус 21.05.2018 року видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначає, що ОСОБА_5 у 1981 р. купила житловий будинок житловою площею 48, 65 кв.м з господарськими будівлями ( вбиральнею, огорожею, замощенням) за адресою АДРЕСА_1 . Після придбання вищевказаного житлового будинку ОСОБА_7 розпочала його реконструкцію та добудову: демонтувала в будинку пічне опалення, встановила водяне опалення, до будинку добудувала приміщення коридору площею 2, 2 кв.м, яке позначене № 1-6 у виданому Коломийським МБТІ 28.02.2018 року технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) будинок, приміщення кімнати за № 1-7 площею 10, 6 кв.м, приміщення санвузла за № 1-8 площею 4, 3 кв.м, приміщення кімнати № 1-9 площею 13, 3 кв.м, а також біля будинку на земельній ділянці збудувала криницю. Внаслідок реконструкції будинку та здійсненої до нього добудови без дозвільної документації загальна площа будинку змінилася з 90,0 кв.м на 116, 1 кв.м, житлова з 48, 65 кв.м на 58, 7 кв.м.

Просить суд згідно вимог п. 5 ст. 376, ст. 1218 ЦК України визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на 1/2 частину житлового будинок, загальною площею 116, 1 кв.м, житловою площею 58, 7 кв.м, 1/2 частину господарських будівель та споруд - криниці, огорожі, замощення, та за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на 1/2 частину житлового будинок, загальною площею 116, 1 кв.м, житловою площею 58, 7 кв.м, 1/2 частину господарських будівель та споруд - криниці, огорожі, замощення.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги та мотиви позову.

Представник відповідача Коломийської міської ради Івано-Франківської області в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, мотивуючи тим, що у спадкодавця ОСОБА_6 та у позивача ОСОБА_1 відсутні документи, що вони є належними користувачами земельної ділянки на якій знаходиться самочинно збудована будівля. Вказує, що спадкодавець повинна була отримати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, тому в частині позову щодо визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 права власності на будинок то не заперечує щодо задоволення даних вимог, однак не згідна з позовними вимогами відносно визнання за ними права власності на самочинну добудову.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ч.3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження, в якому вказано батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_5 (а.с.12). Позивач змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження з ОСОБА_11 (а.с. 13)

ОСОБА_4 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 .(а.с.14) Рішенням Коломийського міського суду від 21 липня 1993 року ОСОБА_4 визнано недієздатною.(а.с.8) Рішенням виконкому Коломийської міської ради № 19 від 21.01.1994 р. позивача призначено опікуном її сестри ОСОБА_4 (а.с.9)

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коломия померла ОСОБА_5 , про що Коломийським міським відділом ДРАЦС 29.09.2017 року складений відповідний актовий запис за № 378, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7)

Після смерті ОСОБА_5 згідно вимог ст. ст. 1216, 218, 1258 ЦК України відкрилася спадщина за законом.

У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України до спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5 відносилися дві її доньки - позивач ОСОБА_1 та недієздатна ОСОБА_4 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 1268-1270 ЦК України прийняли спадщину після смерті їх матері, оскільки позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк подала в Коломийську міську державну нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини від свого імені та від імені недієздатної сестри ОСОБА_12 , а також на день смерті спадкодавця вони проживали разом з матір`ю у вищевказаному будинку ( АДРЕСА_1 ), що стверджується довідкою УНАП Коломийської міської ради за № 362 від 22.01.2018 року (а.с.22) та підтверджені копією спадкової справи з Коломийської міської державної нотаріальної контори.(а.с.65-72)

Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори 18.05.1981 року ОСОБА_13 . І. купила житловий будинок житловою площею 48, 65 кв.м з господарськими будівлями ( вбиральнею, огорожею, замощенням), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.16-17). Право власності на дане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_15 в Коломийському МБТІ 21.05.1981 року в реєстрову книгу за № 2, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського мБТІ від 07.03.2018 року за № 60806 та технічним паспортом на житловий будинок ( будинковолодіння), виданим Коломийським мБТІ 10.06.1982 року.(а.с.18,19-21)

Після придбання вищевказаного житлового будинку ОСОБА_5 без дозвільної документації реконструювала та добудувала, а саме: демонтувала в будинку пічне опалення, встановила водяне опалення, до будинку добудувала приміщення коридору площею 2, 2 кв.м, яке позначене № 1-6 у виданому Коломийським МБТІ 28.02.2018 року технічному паспорті на садибний ( індивідуальний) будинок, приміщення кімнати за № 1-7 площею 10, 6 кв.м, приміщення санвузла за № 1-8 площею 4, 3 кв.м, приміщення кімнати № 1-9 площею 13, 3 кв.м, а також біля будинку на земельній ділянці збудувала криницю. Внаслідок вищевказаної реконструкції будинку та здійсненої до нього добудови загальна площа будинку змінилася з 90,0 кв.м на 116, 1 кв.м, житлова з 48, 65 кв.м на 58, 7 кв.м., що стверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського мБТІ від 07.03.2018 року за № 60806, та технічним паспортом на садибний ( індивідуальний) будинок, виданим Коломийським мБТІ 28.02.2018 року.(а.с.18,22-25)

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ч. 5 ст. 375, ч. 5 ст. 376 ЦК України ОСОБА_5 до дня її смерті вправі була вирішити питання про визнання права власності на вищевказане самочинно збудоване нерухоме майно.

Виходячи з вказаного та листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, якщо право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності на самочинне будівництво належало спадкодавцеві ( моїй матері), то дана обставина зумовлює в її спадкоємців, виникнення цього права.

Згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Спірна самочинна добудова до будинку та побудована криниця здійснені на земельній ділянці, користувачем якої була спадкодавця і з її смертю це право перейшло до її спадкоємців ( ОСОБА_1 , ОСОБА_16 ). Вказане підтверджується наступними доказами і регулюються нижченаведеними нормами права.

У вищезгаданому договору купівлі-продажу будинку від 18.05.1981 року та у виданому Коломийським МБТІ 10.06.1982 року технічному паспорті на житловий будинок ( будинковолодіння) зазначено, що будинок з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 285, 6 кв.м. Пізніше, площа вказаної земельної ділянки була змінена з 285, 6 кв.м на 247 кв.м.

Так, пунктом 1 рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів за № 155 від 27.04.1983 року « Про результати обміру земель забудованих кварталів…» затверджено подані Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації обміри земель забудованих кварталів, в тому числі і кварталу № 71, в якому знаходиться земельна ділянка будинку за АДРЕСА_1 , а пунктом 3 даного рішення зареєстровано за землекористувачами забудованих кварталів присадибні земельні ділянки. В пункті 3 вказаного рішення також зазначено, що розшифровка по пунктах 1-2 згідно додатків 1-13. (а.с.85-86)

Додатком за № 13 до вищевказаного рішення виконавчого комітету є матеріали по обміру земель забудованого кварталу № 71 м. Коломия . У вказаному додатку в графі «назва вулиці » вказано - АДРЕСА_1 , в графі « номер домоволодіння» - АДРЕСА_1 графі « загальна площа земельного участку по фактичному обміру в кв.м» - 247 і в графі « необхідно зареєструвати за землекористувачами в кв.м» - 247 .(а.с.87)

Отже, вищевказаним додатком за № 13 встановлено обмір та конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1 247 кв.м, тобто визначено її межі, а вищевказаним рішенням Коломийської міської ради затверджено обмір та конфігурація даної земельної ділянки.

Дане рішення виконавчого комітету міської ради прийнято в межах його компетенції відповідно до ст. ст. 8, 11 ЗК УРСР від 08.07.1970 року, який був чинним станом на дату прийняття рішення міськвиконкому.

На підставі вказаного рішення Коломийським МБТІ були внесені зміни у вищевказаний технічний паспорт на житловий будинок ( будинковолодіння) щодо площі земельної ділянки ( вказано площа 247 кв.м), проставлений штамп про затвердження рішенням виконкому цієї площі.

На час укладення спадкодавцею вказаного договору купівлі-продажу був чинним Земельний кодекс УРСР від 08.07.1970 року ( вступив в дію з 01.01.1971року) в редакції від 14.10.1977 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 90 ЗК УРСР від 08.07.1970 року в редакції від 14.10.1977 року « на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною».

Згідно ч. 5 ст. 20 ЗК УРСР від 08.07.1970 року в редакції від 14.10.1977 року « право землекористування громадян, які проживають в містах і селищах міського типу засвідчується в реєстрових книгах виконавчих комітетів міських, селищних Рад депутатів трудящих».

18.12.1990 року прийнятий новий Земельний кодекс УРСР (опублікований в офіційному виданні 11.01.1991 року, вступив в дію 15.03.1991 року, а в новій його редакції з 13.03.1992 року). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК УРСР 18.12.1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 цього Кодексу. Проте дію цієї статті зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок". Згідно пункт 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 № 15-92 "Про приватизацію земельних ділянок" запис у земельно-кадастрових документах є належним доказом, що посвідчує право громадян на земельні ділянки. Вказане зазначено і в листі ВССУ за № 27.09.2012 № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування».

У п. 5 постанови ВР УРСР від 18.12.1990 року № 362 « Про порядок введенню в дію Земельного кодексу Української РСР» визначено, що «громадяни, підприємства, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування».

Земельний облік в м. Коломия здійснювало Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, тому вищевказане рішення виконкому за № 155 від 27.04.1983 року з додатком до нього за № 13, записи Коломийського міжрайонному бюро технічної інвентаризації щодо обліку і площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в технічному паспорті на будинковолодіння є належними документами, якими посвідчується право користування спадкодавці вказаною земельною ділянкою.

Оскільки згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до спадкоємців ОСОБА_1 , ОСОБА_4 перейшло і право користування вищевказаною земельною ділянкою, на якій збудовано самочинне будівництво.

Вищенаведене спростовує заперечення представника відповідача щодо невизнання позовних вимог в частині визнання права власності за позивачами на самочинне будівництво. Вказаним самочинним будівництвом не порушено прав та інтересів ні територіальної громади м. Коломия, ні суміжних землекористувачів, ні інших громадян. Вищевказана самочинна реконструкція і добудова до житлового будинку здійснені з додержанням діючих архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних норм і правил, що стверджується виготовленим ПП ОСОБА_17 . звітом про проведення обстеження та визначення технічного стану основних будівельних і огороджувальних конструкцій та інженерних мереж на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам реконструйованого господарським способом, будинку по АДРЕСА_1 . У вказаному звіті… зазначено, що вищевказаний житловий будинок рекомендується для визнання права власності на нього. (а.с.29-35)

Земельна ділянка, на якій знаходиться самочинне будівництво, використана відповідно до її цільового призначення - будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Будь-яких обмежень для використання даної земельної ділянки під будівництво немає, а розташування об"єкту відповідає вимогам забудови даної території.

Згідно Звіту про оцінку майна ТОВ "Віконт-Консалтинг" від 30.10.2018 р. оціночна вартість житлового будинку загальною площею 116, 1 кв.м, житловою 58, 7 кв.м.,, площа кухні 13,5 кв.м. з належними до нього спорудами : прибудова літ А3, криниця літ №1, огорожа літ № 2, замощення літ І, становить 348 394,00 грн. (а.с.43-56)

Отже, суд вважає, що згідно вимог ст. 375, 376 ЦК України є всі підстави для узаконення даного будівництва і визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 права власності за кожною на Ѕ частину всього наявного нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст.ст.375,376,1216,1218,1261,1268,1269,1270ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 116, 1 кв.м, житловою площею 58, 7 кв.м. та 1/2 частину господарських будівель та споруд - криниці, огорожі, замощення.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , а саме: на 1/2 частину житлового будику, загальною площею 116, 1 кв.м, житловою площею 58, 7 кв.м, та 1/2 частину господарських будівель та споруд - криниці, огорожі, замощення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Коломийська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження 78200 м. Коломия пр. Грушевського, 1 Івано-Франківської області, Код .

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Суддя Беркещук Б. Б.