Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1689/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 29 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Трояновськой Г.С., Миніч Т.І.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/1689/19 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирського районного суду Житомирської області про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року, постановлену головуючим суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на його користь майнову шкоду в сумі 21000 грн. та 500 000 грн. моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій судді Житомирського районного суду.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погодившись із цією ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилається на порушення судом першої інстанції його конституційних прав на справедливий суд і норм процесуального та матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги і дав пояснення, які їм відповідають.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що Житомирським районним судом 22 січня 2015 року у справі 278/5165/14 ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь КП «Озерне» Новогуйвинської селищної ради заборгованість по послугам із теплопостачання.

Порушення своїх прав ОСОБА_1 пов`язує з тим, що при розгляді цієї справи суддею були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправосудного рішення і порушення його конституційних прав на справедливий суд та спричинило матеріальну і моральну шкоду.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суддя правильно керувався приписами п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, взявши до уваги інші норми матеріального і процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади».

Так, частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини четвертої ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі №757/43355/16-ц зазначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина перша і третя статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Закони України не передбачають можливість розгляду в суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій чи відшкодування шкоди.

Вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Приписи «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини другої статті 122 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року; пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), «заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 109 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), «позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 170 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами відповідного цивільного чи адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Позовні вимоги про визнання незаконними, пов`язаних з розглядом судової справи дій (бездіяльності) суду (судді чи посадових осіб суду), а також позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданими діями чи бездіяльністю суду, не можуть бути предметом розгляду за правилами будь-якого судочинства, за винятком відшкодування шкоди в порядку ст.1176 ЦК України.

Оскільки підставою звернення ОСОБА_1 з позовом є незгода з процесуальними діями суду, пов`язаними з розглядом справи, суддя зробив правильний висновок, що його позовні вимоги не можуть бути предметом судового розгляду і обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 18 жовтня 2019 року