Єдиний унікальний номер 725/4805/19
Номер провадження 2/725/670/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Григорчук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , в інтересах якого діє адвокат Герегова Наталія Іванівна ( вул.Шевченка, 28 /оф .203 м . Чернівці ) до Чернівецької міської ради (місцезнаходження: площа Центральна, 1 м.Чернівці) про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності.

Посилалась на те, що подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належало на праві спільної сумісної власності 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 що складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв. м ., житловою площею 23,2кв.м., а також 1/4 сараю літ.«Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погреба літ.»ПГ» (фактично погріб літ.»ПГ1»).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частки вказаної вище квартири.

Спадкоємцем майна померлої є її довіритель - ОСОБА_1 Однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не було надано оригінал правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності померлої та вищевказаний об`єкт спадкового майна. Крім того, нотаріусом встановлено, що під час внесення відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно, реєстратором помилково було зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить квартира «АДРЕСА_9 », замість правильного «НОМЕР_3».

Оскільки оригінал свідоцтва про право власності на вказане майно позивачем втрачено, а у Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстратором не правильно зазначено відомості про номер квартири, просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв.м., житловою площею 23,2кв.м., а також 1/4 сараю літ.«Б», 1/4 вбиральні літ. «В», 1/2 погреба літ.»ПГ» (фактично погріб літ.»ПГ1») та 1/2 частки 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 що складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв. м ., житловою площею 23,2кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погріба літ.»ПГ» (фактично погріб літ.»ПГ1») після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін та представника позивача, які для розгляду справи не з`явилися.

03 жовтня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача - адвоката Герегової Н.І. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала та просила його задовольнити.

Також до суду надійшла заява від представника відповідача Чернівецької міської ради - Ігната М.І., в якій він просив розглядати справу у його відсутність. Вирішення спору залишив на погляд суду.

Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що 23 жовтня 1958 року Окницьким відділом цивільного стану Республіки Молдова зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.8-9).

На підставі рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №961/21 від 09 листопада 2004 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у спільну сумісну власність нерухоме майно - 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,40кв. м ., житловою площею 22,90кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погреба літ. «ПГ» (а.с.13).

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, виходячи із принципу рівності часток кожного із співвласників спільного сумісного майна, суд вважає, що частка кожного із них складає по 1/2 квартири АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с.7).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст. 1222 ч.1, 1223 ч.ч.2,3 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, що своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , є її чоловік - ОСОБА_1 , який на час відкриття спадщини проживав разом із дружиною, а отже, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.11).

24 липня 2019 року син ОСОБА_7 , в інтересах свого батька ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Макеєвої Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно 1/2 частки квартири АДРЕСА_4 (а.с.11,12).

Втім приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем та його представником не було надано документа, який підтверджує право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно (а.с.11).

Судом встановлено, що подружжям ОСОБА_6 було втрачено оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_4 .

Із запровадженням з 01 січня 2013 року в Україні системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» повноваження з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно були передані органам державної реєстрації прав. Органи, місцевого самоврядування не мають права вносити зміни в раніше видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видавати нові правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна та дублікати втрачених, пошкоджених свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

26.11.2015 року до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав

на нерухоме майно та їх обтяжень» були внесені зміни, згідно яких з січня 2016

року не передбачено видачу свідоцтв про право власності на нерухоме майно та їх

дублікатів.

Отже, починаючи з 2016 року, будь-які правочини вчиняються на підставі відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-ІУ) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Разом з тим, позивач не має змоги отримати Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належності йому та дружині на праві власності спірного майна (квартири НОМЕР_3 ).

Так, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 травня 2019 року №168327408, державним реєстратором було внесено запис до Державного реєстру прав про належність на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нерухомого майна - 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_4 що складає квартира АДРЕСА_9 , загальною площею 36,30кв. м ., житловою площею 22,90кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погреба літ.»ПГ». Вказані відомості до Державного реєстру були внесені на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 20.12.2004 року (а.с.18-20).

Однак згідно копії свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 20.12.2004 року, технічного паспорта на будинок, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить 24/100 частин житлового будинку АДРЕСА_12 ) (а.с.13-15).

Також факт належності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 саме 24/100 частин житлового будинку, що складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погріба літ.»ПГ» (фактично погріб літ.»ПГ1») підтверджується довідкою Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації №1156 від 07.06.2019р. При цьому зазначено, що загальна площа збільшилась на 0,40кв.м., житлова площа збільшилась на 0,30 кв.м. за рахунок арифметичної помилки (а.с.16).

Варто зазначити, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_4 відсутні (а.с.21).

Таким чином, державним реєстратором під час перенесення відомостей до Державного реєстру речових прав про право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на належне їм на праві власності майно було допущено технічну помилку.

Згідно положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є

право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю

волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Приписами статті 321 Цивільного кодексу України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи всі обставини справи з посиланням на докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку із чим його позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.16,316,317,319,392,1223,1234,1236,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частки 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 що складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв . м ., житловою площею 23,2кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погреба літ.»ПГ1»

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частки 24/100 житлового будинку АДРЕСА_4 що складає квартира НОМЕР_3 , загальною площею 36,8кв. м ., житловою площею 23,2кв.м., а також 1/4 сараю літ. «Б», 1/4 вбиральні літ.»В», 1/2 погреба літ.»ПГ1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич