Справа №701/736/19
Номер провадження2/701/306/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - І. Д. Калієвського

за участю секретаря - Г.І. Байдужої

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_2 , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть видане Маньківським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20.11.2018. Факт родинних відносин між ним та покійним батьком свідоцтвом про народження Маньківським районним бюро ЗАГС 10.11.1952 року, де зазначено ОСОБА_2 як батька позивача.

Після смерті батька він залишив заповіт на належний йому житловий будинок та земельну ділянку на якій він розміщений за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом. Позивач у шестимісячний термін з дня смерті батька подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але спадщину не оформляв. 1 грудня 2018 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки АДРЕСА_2 що розміщені АДРЕСА_1 , після смерті батька. У грудні 2018 року йому стало відомо, що батько був включений до списку на отримання земельної частки (паю), яку успадкувала через рішення суду його покійна сестра ОСОБА_3 . Маньківським районним судом Черкаської області 10 вересня 2003 року у цивільній справі №2-459/2003 за позовом ОСОБА_3 до Маньківської селищної ради, третьої особи Маньківської РДА та зацікавленої особи Уманської ОДПІ про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, вирішено позов задовольнити та визнано право власності на земельну частку (пай) за ОСОБА_3 в розмірі 3,93 умовних кадастрових гектарів, яка б підлягала виділу Гапичу ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в колективній власності на землю в ВАТ «Маньківське», смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області, як спадкоємцю за законом, за рахунок земель ВАТ «Маньківське» і зобов`язати Маньківську районну державну адміністрацію видати їй державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, як спадкоємцю за законом.

ОСОБА_3 , на підставі даного рішення суду отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА НОМЕР_1 440079 виданий 16.03.2005 року площею 3,2063 га., в адміністративних межах Маньківської селищної ради. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сестра - ОСОБА_3 , спадщину після смерті на земельну ділянку успадкували її дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.08.2012 року.

Позивачем на дане рішення була подана апеляційна скарга за результатами якої постановою апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року зазначене рішення першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення яким ОСОБА_3 , в позові відмовлено, таким чином позивач є єдиний спадкоємець першої черги за законом, що має право на її успадкування.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Тобто, оскільки його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , то до спірних правовідносин в частині визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті батька, повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, які чинні на момент їх виникнення, а саме ЦК УРСР, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просив справу розглядати у його відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Маньківської селищної ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.(якщо по загальному)

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_2 , про що свідчить повторне свідоцтво про смерть видане Маньківським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 20.11.2018. (а.с.5).

Факт родинних відносин між позивачем та покійним батьком підтверджується свідоцтвом про народження виданим Маньківським районним бюро ЗАГС 10.11.1952 року, де зазначено ОСОБА_2 як батька позивача. (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт і позивач як сппадкоємець 1 грудня 2018 року отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки АДРЕСА_2 що розміщені АДРЕСА_1 , після смерті батька, що являлось часткою позивача згідно заповіту у с визначеній спадковій масі.(а.с.12-13).

Позивач зазначає, що у грудні 2018 року йому стало відомо, що батько був включений до списку на отримання земельної частки (паю), яку успадкувала через рішення суду його покійна сестра ОСОБА_3 . Маньківським районним судом Черкаської області 10 вересня 2003 року у цивільній справі №2-459/2003 за позовом ОСОБА_3 до Маньківської селищної ради, третьої особи Маньківської РДА та зацікавленої особи Уманської ОДПІ про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, вирішено позов задовольнити. та визнано право власності на земельну частку (пай) за ОСОБА_3 в розмірі 3,93 умовних кадастрових гектарів, яка б підлягала виділу Гапичу ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в колективній власності на землю в ВАТ «Маньківське», смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області, як спадкоємцю за законом, за рахунок земель ВАТ «Маньківське» і зобов`язати Маньківську районну державну адміністрацію видати їй державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, як спадкоємцю за законом. ОСОБА_3 , на підставі даного рішення суду отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА НОМЕР_1 440079 виданий 16.03.2005 року площею 3,2063 га., в адміністративних межах Маньківської селищної ради (а.с.7).

Позивач також заначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла - ОСОБА_3 , спадщину після смерті на земельну ділянку успадкували її дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.08.2012 року. Позивачем на дане рішення була подана апеляційна скарга за результатами якої постановою апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року зазначене рішення першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення яким ОСОБА_3 в позові відмовлено. (а.с.8-11).

Згідно довідки Маньківської селищної ради №1133/02-73 від 07.06.2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 був включений в список працюючих та пенсіонерів колишнього радгоспу "Маньківський", які мають право на земельну частку (пай), затверджений загальними зборами 12.04.2003 р. (а.с.14).

Згідно довідки відділу у Маньківському районі Головного управління Держгеокадастру від 10.06.2019 р. вбачається що сереждній розмір земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва становить 3,96 га а вартість станом на 01.01.2019 р. складає 119 201,82 грн. (а.с.15).

При вирішенні спору суд керується наступним.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435IV щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ст. 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦКУ спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст. 1225 ЦК України вказує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповіднодо ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає змогу суду дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обгрунтоване рішення по суті спору, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 78, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 322, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (уродженцем с. Жолудькове Маньківського АДРЕСА_1 області зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,93 умовних кадастрових гектарів, яка підлягала виділу ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в колективній власності на землю в ВАТ «Маньківське» смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області, як спадкоємцю за законом, за рахунок земель ВАТ «Маньківське».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 18.10.2019 р.

Суддя І.Д.Калієвський