З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/8281/19
Провадження № 2/521/3080/19
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Відповідач - ОСОБА_2
Третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідач у цій справі вихованням та утримання доньки не займався, не цікавився її успіхами, не виявляв бажання бачитися з донькою, уникав з нею зустрічі. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.
Третя особа - орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
З 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було 19 квітня 2018 року розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси.
Від цього шлюбу народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матір`ю, ОСОБА_1 , знаходячись на її повному утриманні та вихованні.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (справа 523/680/17 від 12 липня 2017 року) з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до перерозрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 06 травня 2019 року, заборгованість по аліментам складає 35645,0 гривень.

Відповідач по справі не проживав з родиною, ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймав, матеріальної допомоги не надав, що також підтверджується письмовими свідченнями сусідів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , навчається в КЗ «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 97 І-ІІ ступенів».

Відповідно до характеристики наданої КЗ «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 97 І-ІІ ступенів» ученицею 7-А класу якої, є неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дівчинка характеризується позитивно. Мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, підтримує зв`язок з класним керівником.

Неповнолітня ОСОБА_7 , 2004 року народження, власноручно написала, що батька бачила давно, а коли батьки проживали разом, пам`ятає як вони дуже часто сварилися. Батько їй не телефонує, не допомагає, не дарує подарунки, не цікавиться її життям. Тому вона за те, щоб батька позбавили батьківських прав.

Батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наявною інформацією зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за вказаною адресою не проживає.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 , 1980 року народження, визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. ст. 125 ч.2, 115 ч. 1 КК України, та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років.

За інформацією Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)».

Батько дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власноручно написав заяву, у присутності в. о. начальника ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№10)», в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_8 , 2004 року народження.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи те, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, має бути позбавлений батьківських прав щодо дитини.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 11 вересня 2019 року за №01-05-3/335 вх. існує доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений.

Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 45, 169, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, ст. ст. ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Сімейного Кодексу України, СУД, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду в повному обсязі складено 21 жовтня 2019 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.