РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/626/19

Провадження № 22-ц/4815/1158/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2019 року, ухваленого в складі судді Гнатущенко Ю.В., повний текст якого виготовлено 24 червня 2019, у справі №570/626/19,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до рішення Рівненського районного суду у справі №570/4687/18 від 15.08.2018 р. стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2017 р.

Під час ухвалення вказаного рішення судом не було взято до уваги склад його сім`ї та матеріальне становище та те, що на його утриманні перебуває інші троє дітей 2001, 2002 та 2012 р.н., дружина, батьки пенсіонери. Рішення про стягнення аліментів погіршує становище власних дітей позивача ОСОБА_1 і унеможливлює сплату аліментів. Крім того, він постійного доходу немає, працює в особистому селянському господарстві і фактично надає матеріальну допомогу дітям, які проживають з відповідачкою.

Просив суд про задовлення позову.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборгованості по аліментах ОСОБА_1 згідно постанови головного державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадженння від 14.01.2019 р., виданої на підставі виконавчого листа №570/4687/17, виданого 18.12.2018 р. Рівненським районним судом по справі №570/4687/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2017 р. і до повноліття дітей відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено обставин, які є підставою для його звільнення від сплати аліментів.

В поданій апеляційній скарзі позивач покликається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, в зв`язку з невідповідністю його висновків обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно не врахував факт матеріального утримання дітей.

Вказує, що сплата, стягнутих рішенням суду аліментів по 1000 грн. щомісячно на одну дитину, при наявності у нього ще трьох дітей була несправедливою, як щодо інших дітей та і до нього самого. А тому вважає, що були наявні підстави для звільнення від заборгованості, проте суд цього не врахував.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду від 15.08.2018 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2017 р. і до повноліття дітей.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам №4070 від 22.02.2019 р. заборгованість по аліментах за виконавчим листом №570/4687/17 станом на 01.02.2019 р. становить 30064,52 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що платника аліментів може бути звільнено за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо він доведе суду наявність у нього тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. При цьому вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Вочевидь звільнення від сплати заборгованості по аліментам на неповнолітню дитину повинно мати місце лише у виключних випадках.

Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не наведено обставин, що мають істотне значення та не надано доказів про його тяжку хворобу, які б могли слугувати достатньою підставою для звільнення позивача від заборгованості за аліментами.

Доводи апеляційної скарги про те, що сплата, стягнутих рішенням суду від 15.08.2018 року аліментів по 1000 грн. щомісячно, при наявності у нього ще трьох дітей була несправедливою, як щодо інших дітей та і до нього самого, не заслуговують на увагу, оскільки у разі неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі в зв`язку з утриманням дітей від другого шлюбу, позивач не був позбавлений права звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Всупереч вимогам вказаних статей, будь-яких доказів добровільного виконання судового рішення позивач суду не надав.

Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач не посилався на тяжку хворобу або іншу обставину, що має істотне значення, як на підставу для повного звільнення від сплати аліментів.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При вирішенні спору судом першої інстанції були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п. 1 ч. 1, 375 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя :

Судді :