Справа № 716/1417/18
У Х В А Л А
21.10.2019 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кульки О.М.,
представника третьої особи - ОСОБА_1 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Заставнівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення Заставнівської міської ради,-
В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися. На електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із її зайнятістю в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області.
Представник відповідача Заставнівської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Судом встановлено, що позовна заява ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_3 до Заставнівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення Заставнівської міської ради надійшла до суду 20.08.2018.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.08.2018 відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче засідання.
24.09.2018 в підготовчому засіданні за участю сторін, суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
За клопотанням представника позивача Перепелюк ОСОБА_5 ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 16.10.2018 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №716/1212/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.1997, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2001, визнання недійсним свідоцтва про право спадщину за заповітом від 06.03.2001 та визнання права власності на спадщину за заповітом.
Зазначене провадження ухвалою суду від 18.04.2019 було поновлено та призначено справу до підготовчого засідання на 27.05.2019. Проте вказане судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді в нарадчій кімнаті в іншій судовій справі.
Наступне судове засідання у даній справі призначалося на 12.06.2019, про що було повідомлено сторони у справі, що підтверджується розпискою та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 69-75).
У судове засідання 12.06.2019 представник позивача не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному по догляду за дитиною, на підтвердження якого надала суду копію довідки лікаря із встановленим її доньці ОСОБА_6 діагнозом «Гостра правобічна п/долева позалікарняна пневмонія» (а.с.76). Проведення судового засідання відкладено до 08.07.2019.
В подальшому 08.07.2019 проведення судового засідання відкладалося у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці. Одночасно, від представника третьої особи Котляра ОСОБА_7 . надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у відпустці. Наступне судове засідання призначалося на 07.08.2019.
24.07.2019 через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення слухання справи, яке призначено на 07.08.2019, у зв`язку із її перебуванням у відпустці за кордоном (а.с.92). У зв`язку із чим судове засідання відкладалося до 29.08.2019.
29.08.2019 представник позивача Перепелюк І.М. через канцелярію суду звернулася із клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду у цивільній справі №716/1212/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.1997, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2001, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.03.2001 та визнання права власності на спадщину за заповітом, у задоволенні якого згідно ухвали суду від 29.08.2019 їй було відмовлено за безпідставністю.
26.09.2019 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючої судді Пухарєвої О.В. у відпустці.
В подальшому 21.10.2019 на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, який призначався на 21.10.2019, у зв`язку із її зайнятістю в Сторожинецькому районному суді Чернівецької області. Одночасно, із наданої представником копії повістки/повідомлення про виклик ОСОБА_3 до Сторожинецького районного суду Чернівецької області у провадженні №2316/19 вбачається, що її викликано до суду на 14:00 год. 21.10.2019, в той час як проведення підготовчого засідання у даній справі призначалося на 12:00 год.
Вирішуючи питання про відкладення підготовчого засідання за даним клопотанням представника позивача, суд приймає до уваги факт значної віддаленості розташування Сторожинецького районного суду Чернівецької області від Заставнівського районного суду Чернівецької області та необхідності певного часу для переміщення із Заставнівського в Сторожинецький район. Цю обставину суд вважає поважною причиною для відкладення підготовчого засідання. Проте, неодноразове звернення до суду з клопотаннями про відкладення засідань та надання переваги представником позивача участі в судовому засіданні, яке призначено на 14:00 годину в Сторожинецькому районному суді, а не в Заставнівському районному суді на 12:00 годину суд сприймає як недобросовісне використання своїх процесуальних прав.
У зв`язку з цим у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо застосування до представника позивача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.
Представник третьої особи Котляр ОСОБА_7 . наполягав на застосуванні до представника позивача заходу процесуального примусу, оскільки неодноразова неявка в судові засідання з одночасною подачею клопотань про відкладення вказує на зловживання зі сторони представника позивача своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.
Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав..
Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.
За положеннями ч. 4 ст.44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.
Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.
Відповідно до п.2 ч.1 статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку: зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
Згідно приписів ч.3 ст.148 ЦПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.
Суд звертає увагу на те, що позивач ОСОБА_2 до суду не з`являється і всі свої повноваження доручив своєму представнику ОСОБА_3 . З 24.09.2018 ( дати закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті ) та на момент постановлення цієї ухвали, у зв`язку з діями представника позивача щодо неодноразового надання суду клопотань про відкладення засідань, заявлення завідомо безпідставного клопотання про зупинення провадження у справі, не розпочато розгляду справи по суті.
Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що в контексті ст. 44 ЦПК України дії представника позивача мають характер зловживання процесуальними правами, які призводять до затягування строків розгляду справи та перешкоджання ухваленню рішення у справі, а тому суд на підставі ч. 4 ст. 44 ЦПК України та п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України застосовує до представника позивача ОСОБА_3 захід процесуального примусу у вигляді штрафу у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576,3 гривень (1921 х 0,3 = 576,3).
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 43, 44, 143, 148, 260, 261 ЦПК України, суд,-
Застосувати до представника позивача ОСОБА_3 захід процесуального примусу у вигляді штрафу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави штраф в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 576 гривень 30 копійок.
Розя`снити, що суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення.
Дані про боржника: ОСОБА_3 , (паспорт серії НОМЕР_1 ), адреса проживання: АДРЕСА_2
Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу протягом трьох років.
Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку у порядку встановленому ст.ст.351-356 ЦПК України. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи.
Суддя О.Пухарєва