441/2172/18 2/441/256/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

20.03.2019р. м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Малахової Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, 11.12.2018р. звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їхній шлюб зареєстрований 22.10.2005р. виконавчим комітетом Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис №18, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4 11.03.2006р.н., ОСОБА_5 30.10.2007р.н. та ОСОБА_6 31.12.2009р.н., спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сімейні цінності, зловживання відповідачем алкоголем, постійні сварки, під час яких відповідач виганяв її з дому, як наслідок понад три роки проживають окремо, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, за таких обставин переконана, що втратила до чоловіка почуття поваги і любові, збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечить її інтересам. Просила позов задовольнити.

Ухвалою судді від 10.01.2019р. провадження у справі відкрито.

Позивачка в судове засідання не зявилася, у заяві від 22.02.2019р. вимоги підтримала з мотивів наведених у позові, просила про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо заочного рішення не висловила (а.с. 18).

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причин неявки суду не повідомив, тому, згідно з ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних доказів, в заочному порядку, проти чого не заперечила позивачка у заяві від 22.02.2019р. (а.с. 21-23).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

За положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24, ч. 3 і ч. 4 ст. 56, ч. 2 ст. 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007р. проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Отже, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували 22.10.2005р. шлюб у виконавчому комітеті Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 18, у шлюбі мають дітей ОСОБА_4 11.03.2006р.н., ОСОБА_5 30.10.2007р.н. та ОСОБА_6 31.12.2009р.н., з 2015 року сторони проживають окремо, з цього часу стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, причина розпаду сім'ї - різні погляди на шлюб та сім'ю, зловживання відповідачем алкоголем.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивачка у суді та у заяві від 22.02.2019р. настоює на розірванні шлюбу, заперечила можливість примирення, поновлювати сімейні стосунки не бажає (а.с. 18).

З огляду на вищеозначені обставини та інші фактичні взаємини подружжя ОСОБА_6, суд доходить висновку, що подальше вжиття будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, що має важливе значення.

Розриваючи шлюб між сторонами, суд також враховує інтереси їх дітей, повноцінний розвиток та виховання яких у сімї, в якій існують постійні непорозуміння, є неможливим.

Позивачкою ОСОБА_2 заявлено вимогу про відновлення дошлюбного прізвища у справі, що розглядається в порядку позовного провадження.

За положенням ч. 6 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органи держаної реєстрації акту цивільного стану під час держаної реєстрації розірвання шлюбу.

Зі змісту ч. 8 ст. 294 ЦПК України вбачається, що вимога про вибір прізвища, тобто його зміну, вирішується судом виключно у справах окремого провадження, тобто при відсутності спору між сторонами щодо розірвання шлюбу (ч. 3 ст. 293 цього Кодексу).

З огляду на те, що законодавством при розгляді цивільних справ у позовному провадженні про розірвання шлюбу не передбачено вирішення питань, що стосується зміни прізвища особи, яка бере участь у справі на її вимогу, окрім цивільних справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, суд у задоволенні вимоги позивачки в цій частині - відмовляє.

З огляду на вимоги ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки 768 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 133, 141, 209, 247, 258-259, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 112, 113 СК України,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (д.п. Кожанова) ОСОБА_7 (11.10.1986р.н., прож. на ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (12.03.1978р.н., прож. на ІНФОРМАЦІЯ_2), зареєстрований 22 жовтня 2005 року виконавчим комітетом Повітненської сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 18.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 768 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_8 Онуфер