Постанова

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 2-6517/11

провадження № 61-29479св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2017 року у складі судді Семіряд І. В. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року у складі колегії суддів: Карімова Л. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення суми.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 спадкове майно, а саме 57 предметів антикваріату, зазначених в його позовній заяві, а саме:

1. годинник камінний з позолоченої бронзи з фігурою лицаря, що стоїть на підставці з чорного каменю, заввишки 70 см, (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 80 000 грн;

2. кабінетна бронза у вигляді здибленої фігури коня, якого за вуздечку утримує стоячий поряд оголений юнак, патинована бронза заввишки 90 см. На предметі мається авторський підпис (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 120 000 грн;

3. кабінетна бронза у вигляді козака, що сидить на коні та цілує дівчину, яку він підняв та притиснув до себе («Прощання козака» Лансере). Патинована бронза, заввишки приблизно 20 см, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 120 000 грн;

4. ікона з зображенням Святої Трійці в срібному окладі, виконані в техніці темперного живопису на дошці розміром 30х35 см, розташовані в кіоті. Вінці вкриті кольоровою емаллю, на окладі клеймо пробірного майстра та майстра виробника, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 200 000 грн;

5. стіл письмовий різний зі стільницею, критий зеленим сукном, з двома тумбами, в комплекті зі стільцем, виконані у єдиному стилі. Тоновані під червоне дерево, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 12 000 грн;

6. круглий стіл з червоного дерева зі стільницею з яшми, заввишки 90 см, діаметр 60 см, (Російська імперія, початок ХХ ст.), вартість 16 000 грн;

7. ширма, у вигляді каркасу із золоченої бронзи, обтягнута тканиною з вишивкою у вигляді рослинного орнаменту, заввишки 170 см, (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 32 000 грн;

8. кабінетна бронза у вигляді фігури корови, патинована бронза заввишки 30 см. На предметі мається авторський підпис. (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 24 000 грн;

9. колекція фарфорової пластики, виробництва приватних заводів, в кількості дев`яти фігурок, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 160 000 грн;

10. дві парні настінні фарфорові тарілки, ручний розпис, (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 24 000 грн;

11. мармурова фігура Амура з луком, що присів біля лежачого перед ним предмету, заввишки 70 см, авторський підпис відсутній, (початок ХХ ст.), вартість 24 000 грн;

12. срібний свічник на одну свічку у вигляді двох трикутників, що зображають зірку Давіда , на одному з променів встановлено гніздо під свічку, маються клейма пробірного майстра та майстра виробника (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 24 000 грн;

13. срібний ритуальний предмет іудаїзму у вигляді скриньки-башточки на високих ніжках, маються клейма пробірного майстра та майстра виробника (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 56 000 грн;

14. срібна скринька з кришкою, на якій зображено опуклий рослинний мотив, нижню частину кришки виконано без прикрас, маються клейма пробірного майстра та майстра виробника (Російська імперія, початок ХХ ст.), вартість 4 000 грн;

15. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням осіннього пейзажу, розмір 90х68 см, підпис автора у правому нижньому куті нерозбірливий, (Європа, ХХ ст.), вартість 5 600 грн;

16. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням осіннього пейзажу з людиною, яка бреде бездоріжжям, розмір 80х70 см, підпис автора відсутній, (Європа, ХХ ст.), вартість 3 200 грн;

17. картина в рамі, автор PAUL KUSCHA , Німеччина, виконана в техніці масляного живопису, з зображенням міського пейзажу з річкою, розмір 40х50 см, вартість 8 000 грн;

18. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням тварин на берегу річки, розмір 70х100 см, підпис автора відсутній, (Німеччина ХХ ст.), вартість 2 400 грн;

19. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням двох військових на конях, підпис автора відсутній, (Німеччина ХХ ст.), вартість 2 400 грн;

20. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням оголеної жінки на зеленому фоні, підпис автора відсутній, (Польща, ХХ ст.), вартість 3 200 грн;

21. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням букету квітів у вазі, підпис автора відсутній, (Польща, ХХ ст.), вартість 4 000 грн;

22. картина в рамі Л. Тракай , виконана в техніці масляного живопису, з зображенням хлопчика-рибалки у човні, розмір 12х10 см, (Україна, ХХ ст.), вартість 8 000 грн;

23. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням Леді і лебедя, підпис автора відсутній, (Німеччина ХХ ст.), вартість 4 000 грн;

24. картина в овальній рамі, виконана Сапенко М. в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням жіночого портрету в чорній сукні, (Росія, ХХ ст.), вартість 4 800 грн;

25. картина в овальній рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням жіночого портрету з кораловим намистом, підпис автора відсутній, (Європа, ХХ ст.), вартість 4 800 грн;

26. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням любовної сцени із лісовим божеством, підпис автора відсутній, (Німеччина, ХХ ст.), вартість 3 200 грн;

27. картина, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням оголеної моделі на червоній матерії, підпис автора відсутній, (Німеччина, ХХ ст.), вартість 2 400 грн;

28. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням сільського пейзажу, підпис автора відсутній, (ХХ ст.), вартість 3 200 грн;

29. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням сцени сільського ярмарку, підпис автора ліворуч внизу нерозбірливий, (ХХ ст.), вартість 8 000 грн;

30. картина в рамі, виконана в техніці масляного живопису на полотні, з зображенням гірського пейзажу з оленями, підпис автора відсутній, (ХХ ст.), вартість 4 000 грн;

31. ікона з зображенням ангела в срібному окладі, виконана в техніці темперного живопису на дошці розміром 30х35 см, розташованій в кіоті, вінець золочений, на окладі клеймо пробірного майстра та майстра виробника (Російська імперія, перша половина ХІХ ст.), вартість 80 000 грн;

32. лампа керосинова з фарфоровим корпусом у вигляді вази на бронзовій підставці зі скляним плафоном, (Німеччина, початок ХХ ст.), вартість 12 000 грн;

33. ікона - складень із зображенням Святих апостолів Петра і Павла зі Святою Катериною та Олександром в срібному окладі, виконана в техніці темперного живопису на трьох дошках, вінці з емаллю, на окладі клеймо пробірного майстра та майстра виробника (Російська імперія, друга половина ХІХ ст.), вартість 200 000 грн;

34. ваза фарфорова на бронзовій підставці, (Європа, початок ХХ ст.), вартість 9 600 грн;

35. годинник камінний з патинованою бронзою з фігурою Амура, який стріляє з лука, на підставці з чорного каменю, заввишки 80 см, (Західна Європа ХІХ ст.), вартість120 000 грн;

36. годинник камінний, корпус виготовлений з чорного каменю, з сидячою на них бронзовою жіночою фігурою (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 20 000 грн;

37. годинник камінний з білим емалевим циферблатом, корпус виготовлений з червоного дерева і оброблений бронзовими золоченими прикрасами, висота 90 см, (Західна Європа ХІХ ст.), вартість 80 000 грн;

38. камінний гарнітур у вигляді годинника з двома канделябрами, бронзовий корпус годинника виготовлений у вигляді ліри з фігурами лісних божеств, вартість 200 000 грн;

39. бронзовий шандал у вигляді жінки, з розташованими поверх її голови свічками, (ХІХ ст.), вартість 120 000 грн;

40. меблева гірка - вітрина, круглої форми з накладними золоченими бронзовими прикрасами, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 56 000 грн;

41. стіл письмовий з карельської берези, висотою 75 см, шириною 115 см, стільниці вигнуті овальної форми, покриті зеленим сукном. З боків дві тумби з вісьмома висувними шухлядами, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 64 000 грн;

42. стіл-бюро зі стільницею, вкритий зеленим сукном, з боків дві тумби з дверцятами, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 24 000 грн;

43. годинник камінний прямокутної форми, корпус оздоблений малахітом з бронзовими золоченими прикрасами, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 72 000 грн;

44. стіл круглий на чотирьох ніжках із стільницею з малахіту, оброблений литими прикрасами із золоченої бронзи, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 72 000 грн;

45. кабінетний гарнітур, що складається зі столика, скриньки та вази, столик круглий, на трьох ніжках зі стільницею з малахіту з литими прикрасами із золоченої бронзи у вигляді голів турів. Ніжки столу виконані у вигляді ніг копитних тварин, скринька виконана з малахіту і має прямокутну форму, ваза виконана з малахіту та має характерну форму, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 280 000 грн;

46. годинники камінні з двома білими емалевим циферблатами, корпус виготовлений з позолоченої бронзи у вигляді овалу з розташованими по бокам фігурками та прикрашений фарфоровими заставками із зображенням гірлянд квітів ( Франція ХІХ ст.), вартість 136 000 грн;

47. кутова консольна тумба із горіхового дерева з кам`яною стільницею, прикрашена вставками з фарфору і золоченої бронзи, дверцята прикрашені орнаментом в техніці маркетрі, вартість 136 000 грн;

48. меблева гірка-вітрина, прямокутної форми, шпонована горіхом, з накладними золоченими бронзовими прикрасами, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 32 000 грн;

49. стіл консольний з литої золоченої бронзи з кам`яною стільницею, (ХІХ ст.), вартість 160 000 грн;

50. дзеркало з овальним склом у різьбленій дерев`яній золоченій по левкасу рамі, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 24 000 грн;

51. люстра на три звисаючі світильники із кольорового скла під плафоном виробництва Тіффані, вартість 16 000 грн;

52. чорнильний прилад із срібла, що складається з семи предметів, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 40 000 грн;

53. меблевий гарнітур «ТЕТ-А-ТЕТ» з горіхового дерева, складається з трьох предметів, столик та два крісла, з ручками у вигляді лебединих голівок, прикрашені бронзовими накладками, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 80 000 грн;

54. пара канделябрів із золоченої бронзи з підсвічниками, ріжки яких встановлено на чорне кам`яне «яблуко» з такою же кам`яною підставкою, оправлену в бронзу, (ХІХ ст.), вартість 72 000 грн;

55. шандал срібний (84 проба) на дев`ять свічок, у вигляді прямокутної підставки, на якій стоїть ваза з ручками, підтримуюча ріжки свічок, (Російська імперія, ХІХ ст.), вартість 120 000 грн;

56. ваза фарфорова напільна з ручками типа «Морський коник» з емалевим малюнком, що зображає квіти та пейзаж, (Китай, XVІІІ ст.), вартість 32 000 грн;

57. кабінетна скульптура з патинованої бронзи у вигляді жіночої полуфігури, виконана у стилі модерн, (Європа, початок ХІХ ст.), вартість 24000 грн.

У разі неможливості витребування майна просив стягнути з відповідача спричинену відповідачем шкоду в розмірі вартості втраченого майна у сумі 4 000 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11 , яка все належне її майно заповіла йому, ОСОБА_1 , і він прийняв спадщину відповідно до вимог чинного законодавства.

Зазначене спадкове майно знаходилось у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_11 , та де вона проживала, однак було вивезено відповідачем ОСОБА_2 та привласнено останнім.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Справа неодноразово розглядалась у судах різних інстанцій.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 перераховані вище 57 одиниць предметів антикваріату на загальну суму 3 248 800 грн. Також зазначено, що у разі відсутності переліченого майна стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість втраченого майна у сумі 3 248 800 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту існування вказаного спірного майна та його належність спадкодавцю ОСОБА_11 на час виникнення спірних правовідносин, а також доказів того, що відповідач ОСОБА_2 привласнив вищевказані 57 одиниць предметів антикваріату та утримує його у себе, чи протиправно розпорядився ним, що було б підставою для стягнення з нього вартості майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 2-6517/11 і витребувано її з Дзержинського районного суду міста Харкова.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи.

06 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої та апеляційної інстанцій не повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, не взяв до уваги письмові докази, пояснення свідків, висновок експерта тощо, та не врахував, що право власності на нерухоме майно (антикваріат) доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законом доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав заперечення на касаційну скаргу в яких просить відхилити касаційну скаргу, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на наступний день після складання заповіту. Цей заповіт складено і посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж O. A. в момент перебування ОСОБА_11 у лікарні.

У заповіті зазначено, що «на випадок своєї смерті роблю таке розпорядження: «все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, все те, що належатиме мені на день смерті і на що я за законом матиму право, в тому числі належні мені рахунки в акціонерному комерційному банку «Золоті ворота» м. Харків, я заповідаю громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в Ізраїлі» (т. 1 а. с. 13-14).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційної інстанції без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому, безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Підтвердження позивачем своїх прав на майно може здійснюватися шляхом надання ним правовстановлюючих документів, свідчень, а також будь-яких інших доказів, які можуть підтвердити наявність і належність йому спірного майна.

Статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі здійснення будь-яких обмежень у здійсненні права користування майном власник або особа, яка є добросовісним володільцем цього майна, має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого права.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що спірне нерухоме майно належало на праві власності ОСОБА_11 за її життя та на цей час ОСОБА_1 є власником цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Міссіяж O. A. за реєстровим № 3638, Шостою Харківською державною нотаріальною конторою були видані чотири свідоцтва про право на спадщину: від 29 березня 2010 року за реєстровим № 1-956 на квартиру АДРЕСА_2 ; від 29 березня 2010 року за реєстровим № 1-958 на квартиру АДРЕСА_1 ; від 29 березня 2010 року за реєстровим № 1-960 на грошові вклади в акціонерному комерційному банку «Золоті ворота»; від 22 червня 2010 року за реєстровим № 1-1649 на автомобіль «TOYOTA Rav4» (т. 3 а. с. 177).

У вищенаведених свідоцтвах про право на спадщину не зазначено, що ОСОБА_1 успадкував 57 предметів антикваріату, з цього приводу відсутнє заповідальне розпорядження, а тому позивач повинен був надати до суду докази на підтвердження того, що померла ОСОБА_11 мала у власності вище названі предмети антикваріату, і що вони мають відповідну цінність, а також й те, що всі ці предмети антикваріату були наявні на день її смерті, тобто входили до складу спадкового майна.

Відповідно до вимог статті 57 ЦПК України (у редакції 2004 року) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідки, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу на підтвердження їхніх вимог і заперечень.

Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України у редакції 2004 року).

Згідно частини першої статті 60 ЦПК України (у редакції 2004 року) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять жодних правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спірного майна ОСОБА_11 як за її життя так і на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження самого факту існування вказаного спірного майна та його належність спадкодавцю ОСОБА_11 на час виникнення спірних правовідносин, а також доказів того, що відповідач ОСОБА_2 привласнив вищевказані 57 одиниць предметів антикваріату та утримує його у себе, чи протиправно розпорядився ним, що було б підставою для стягнення з нього вартості майна.

Доводи касаційної скарги про те, що суди неправильно оцінили докази, не можуть бути підставою скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальних частинах рішень судів першої та апеляційної інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанцій.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги правильних висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький
В. В. Сердюк
І. М. Фаловська