ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/4621/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Колесник О.Е., ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Поліщука Олега Леонтійовича на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 30 липня 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Сугачової О.О., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Харківського МНО Поляк Дмитро Васильович, приватний нотаріус Харківського МНО Ліпінська Ілона Едуардівна, приватний нотаріус Харківського МНО Саварінська Наталія Вікторівна, ОСОБА_7 , приватний нотаріус Харківського МНО Малахова Галина Іванівна про визнання правочинів нікчемними та недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом про визнання правочинів нікчемними та недійсними, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2018 року по справі було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року позовну заяву залишено 20 червня 2019 року без руху для доплати судового збору.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат Поліщук О.Л. просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позовна заява містить 3 вимоги немайнового характеру та 1 вимогу майнового характеру. Отже із розрахунку заявленої ціни позову за подання позовної заяви із вимогою майнового характеру необхідно сплатити 192870,00 грн*1 % ціни позову/100=1928,70 грн. та за ставкою немайнового характеру необхідно сплатити 704,80*3=2114,40 грн. Таким чином, враховуючи вищенаведені розрахунки та кількість заявлених вимог (1928,70+2114,40=4043,10 грн.) ОСОБА_2 . ще до звернення з позовом до суду повністю сплатила відповідний судовий збір.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які повідомлялися про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржене судове рішення цим вимогам не відповідає.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем згідно позовної заяви, яка має одночасно майнові та немайнові вимоги не у повному розмірі по справі було сплачено судовий збір, суд першої інстанції керувався ч.13 ст.187 ЦПК України й виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду від 20 червня 2019 року.

Зазначені в ухвалі недоліки позивач повинен був усунути протягом п`яти днів з дня отримання ним копії даної ухвали.

При вирішенні питання про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви не усунуто, судовий збір не сплачений, що, в свою чергу, є підставою для застосування положень ч.13 ст. 187 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, зокрема, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України також передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до положень ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством передбачена можливість попереднього визначення розміру судового збору самим судом у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо.

Окрім цього, ЦПК України надає суду право після відкриття провадження у справі вирішувати питання щодо залишення позову без руху.

Частиною 11 ст. 187 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з вимогами ч.13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З метою забезпечення безперешкодного доступу до правосуддя цивільним процесуальним законодавством чітко регламентовані підстави та порядок залишення позову без руху. Зокрема, відповідно до ч.2 ст. 185 ЦПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі відповідно до принципу правової визначеності, який є складовим елементом принципу верховенства права (п. 1 ч. 3 ст. 2 ЦПК України) має зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Однак, всупереч вказані нормі ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі суду першої інстанції про залишення позову без руху для сплати судового збору суд не вказав мотивів, з яких він вважав не доплаченою суму судового збору, оскільки не вказав точну суму судового збору, яку необхідно доплатити, внаслідок чого поклав на позивача надмірний процесуальний тягар по виправленню недоліку, який був вказаний судом не конкретно та не вичерпно. В даному випадку суд лише обмежився посиланням на зміст п.1 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», що не може вважатись достатнім для належного виконання вимог цієї ухвали.

Внаслідок того, що в ухвалі не вказано конкретну суму судового збору, яку слід сплатити позивачеві, останній був позбавлений можливості належним чином усунути недоліки позовної заяви. Залишення позову без розгляду в такій процесуальній ситуації порушує принцип пропорційності, передбачений ст. 11 ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тому у даному випадку суд першої інстанції порушив порядок вирішення питання про усунення недоліків подання позову (ч. 2 ст. 185 ЦПК України), пов`язаних зі сплатою судового збору, внаслідок чого передчасно залишив позов без розгляду, чим також порушив норму п. 11 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позовної заяви без розгляду у даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не дотримався вищевказаного процесуального порядку залишення позову без розгляду, передчасно залишив позовну заяву без розгляду, порушив вказані норми цивільного процесуального права, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України оскаржена ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, із постановленням ухвали про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції згідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не скасовує судове рішення, а лише направляє для продовження розгляду справи по суті, тому суд апеляційної інстанції не вирішує питання розподілу судового збору, який сплачено за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Питання про відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд ухвали підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Поліщука Олега Леонтійовича - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.