Справа № 465/2462/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-з/811/94/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

про відмову у роз'ясненні судового рішення

18 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Савуляка Р.В., Струс Л.Б.

розглянувши у м. Львові без повідомлення учасників справи заяву Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про роз'яснення постанови Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог(а.с.31-32,176) просить скасувати Наказ №197 від 07.04.2016 року про звільнення її з посади молодшої сестри медичного стаціонару 17-го відділення Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»; скасувати наказ №54 від 01.02.2016 року «Про оголошення простою в 17-у психіатричному туберкульозному відділенні КЗ ЛОКПЛ»; поновити її на посаду сестри медичного стаціонару 17-го відділення Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 08 квітня 2016 року; скасувати наказ №59 від 02.02.2016 року «Про оптимізацію ліжкового фонду, структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників»; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу до дня поновлення її на роботі, та за час незаконно оголошеного простою в розмірі 33195,50 грн.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2017 року позов задоволено частково. Скасовано наказ в.о. головного лікаря ОСОБА_3 № 197 від 07.04.2016 року в частині звільнення ОСОБА_2 із займаної посади молодшої сестри медичного стаціонару 17 відділення Комунального закладу "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" .Поновлено ОСОБА_2 на посаду молодшої медсестри (палатна) медичного стаціонару 17-го відділення Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».Стягнуто з Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2016 року по 13.07.2017 року в сумі 67039 грн. ( шістдесят сім тисяч тридцять дев'ять гривень).

Відповідно до ст. 235 КЗпП України допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку в межах місячного платежу в сумі 5445,14 грн.(п'ять тисяч чотириста сорок п'ять гривень 14 копійок).

Стягнуто з Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» судовий збір в дохід Державної судової адміністрації України в сумі 12080 грн. гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» задоволено частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2017 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2016 року по 13 липня 2017 року змінено, стягнуто з Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня»(м. Львів, вул. Кульпарківська,95 ) в користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2016 року по 13 липня 2017 року в сумі 65205,24 грн.(шістдесят п'ять тисяч двісті п'ять грн. 24 коп.).

В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідач подав заяву про роз'яснення ухвали Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року в порядку ст. 271 ЦПК України.

Просить роз'яснити постанову з підстав незрозумілості відхилення доводів апеляційної скарги та з якої дати позивач мав би бути поновлений на роботі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.3 ст. 271 ЦПК України необхідності викликати учасників справи не має.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення заяви немає враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Наведене вказує на те, що роз»ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово, а тому головною підставою для подання заяви про роз»яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Враховуючи те, що рішення суду в частині поновлення на роботі суд апеляційної інстанції залишив без змін, таке допущено до негайного виконання та виконано, підстав для задоволення заяви немає.

Щодо інших доводів заяви, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про роз'яснення постанови Львівського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку визначеному ст.ст.289-391 ЦПУ України.

Повний текст ухвали складений 18 березня 2018 року.

Головуючий: Ю.Р. Мікуш

Судді: Р.В.Савуляк

Л.Б.Струс