Справа № 467/681/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

за участю представників Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на незаконні дії та рішення старшого державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - скаржник) звернулось до суду зі скаргою на незаконні дії та рішення старшого державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1

Скарга обґрунтована тим, що 19 червня 2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист у справі № 467/681/14-ц про стягнення із ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості в сумі 14094 грн. 50 коп.

Відповідно до заяви АТ «Ощадбанк» було відкрито виконавче провадження № 55822992 згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2018 року.

Постановою старшого державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 (далі - державний виконавець) від 22.12.2018 року повернуто виконавчий документ стягувачу (далі - оскаржувана постанова). Скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів для виконання судового рішення,та з порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що державним виконавцем перевірка майнового стану боржника не здійснювалась взагалі, що є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець не зверталася із запитами до відповідних державних органів для зясування чи зареєстрована на праві власності у боржника техніка, чи зареєстровані на праві приватної власності за боржником земельні ділянки, чи у боржника цінні папери, про наявність у боржника морських та річних суден, про наявність у боржника вантажних вагонів. Крім того, державний виконавець не звертався із запитом до прикордонної адміністрації для зясування чи перетинає кордон боржник.

Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень в межах виконавчого провадження № 55822992 внесені лише постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2018 року та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2018 року. З огляду на те, що постанови державного виконавця, та інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи, а виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється, скаржник вважає, що державним виконавцем заходи щодо примусового виконання рішення законним шляхом не вживалися.

Державний виконавець не викликав боржника з приводу виконавчого листа, до суду щодо застосування до боржника приводу, не звертався.

Крім того, державний виконавець не вчиняв передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження» заходів для реального доступу до житла боржника з метою виявлення майна боржника, на яке можливо накладення арешту та подальша реалізація для виконання рішення суду.

Тому просив суд визнати дії старшого державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу винесену старшим державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 55822992 щодо виконання виконавчого листа від 19.06.2014 року по справі № 467/681/14-ц, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області; зобовязати Арбузинський РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа, а саме: виконавчого листа від 19.06.2014 року по справі № 467/681/14-ц, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Старший державний виконавець Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1надала суду письмове заперечення, в якому просила суд відмовити у задоволенні скарги та зазначила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 55822992. Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем 19 лютого 2018 року. 15 березня 2018 року винесена постанова про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, тому в подальшому, всі виконавчі дії здійснювалися у рамках зведеного виконавчого провадження.

Представники АТ «Ощадбанк» з виконавчим провадженням не ознайомлювались, станом виконання рішення суду не цікавились, тому не могли знати, щовідповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем вжито заходи щодо перевірки майнового стану боржника ОСОБА_3 шляхом направлення запитів до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України з метою перевірки відкритих у боржника рахунків та відомостей щодо працевлаштування боржника, була проведена перевірка наявності у боржника нерухомого майна та транспортних засобів, в тому числі наявність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки, повітряних та річкових суден, обєктів інтелектуальної власності, перевірено здійснення боржником підприємницької діяльності, наявність у боржника акцій.

Лише після вжиття всіх можливих заходів щодо виявлення майна та доходів боржника ОСОБА_3 державним виконавцем прийнято рішення та винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Щодо посилань скаржника на ту обставину, що державним виконавцем під час примусового виконання не внесено відомостей до Автоматизованої системи виконавчого провадження, вважає, що таке не відповідає дійсності, оскільки всі реєстраційні дії зареєстровано та внесено відомості згідно "Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження. Вважає, що в наданій скаржником в якості доказу зазначеного інформаційній довідці, зазначається лише узагальнена інформація, а для отримання більш детальної інформації, сторони виконавчого провадження мають подати до відділу ДВС відповідні заяви для ознайомлення з виконавчим провадженням.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій підтримує вимоги скарги та просить розглянути скаргу за його відсутності.

Старший державний виконавець Арбузинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги з підстав, викладених нею у письмовому запереченні.

Представник Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем Абакумовою О.А. вжито усіх необхідних та достатніх заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того зазначила, що заходи щодо встановлення місця проживання, місця знаходження, місця реєстрації боржника за даним виконавчим провадженням, державним виконавцем не вживалися, оскільки таке є правом, а не обовязком державного виконавця під час здійснення примусового виконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, суд визнав за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час, дату і місце судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та надані копії матеріалів виконавчого провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Рішення суду, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої воно ухвалено, звертається до виконання відповідно до ст. 431 ЦПК України.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно доПоложення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 № 2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. № 1126/29256 (далі - Положення), автоматизована система виконавчого провадження - комп'ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до пунктів 1-4 Положення державний або приватний виконавець після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувача без прийняття до виконання.

Виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офісу приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

Так, судом встановлено, що 19 червня 2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області був виданий виконавчий лист у справі № 467/681/14-ц (провадження №2/467/251/14), відповідно до якого на підставі рішення цього суду від 05 червня 2014 року на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» належить стягнути із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у сумі 14094, 50 грн. (а.с. 42, 88).

Постановою від 19.02.2018 року головним державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5 за заявою стягувача від 16.02.2018 року відкрито виконавче провадження № 55822992 на примусове виконання вищевказаного виконавчого документа (а.с. 43, 91).

Постановою державного виконавця Дзгоєвою Т.Ю. від 15 березня 2018 року виконавчі провадження № 55822992 та № 55821367 обєднано у зведене виконавче провадження № 55995409 (а.с. 94, 99, 100).

Відповідно до розпорядження №11 від 05 серпня 2016 року на старшого державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській областіОСОБА_1 покладено обовязки за тимчасово відсутніми працівниками (а.с. 150).

22 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1, в звязку з відсутністю майна боржника на яке за законом можливо звернути стягнення, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 44, 96)

Із наданого суду копій виконавчого провадження видно, що в автоматизованій системі виконавчого провадження міститься повна інформація щодо виконавчого провадження № 55822992 та зведеного виконавчого провадження № 55995409, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого 19 червня 2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської області по справі за позовом ПАТ "Державний ощадний банк України до ОСОБА_3 про стягнення з останньої на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кредитної заборгованості у розмірі 14094 грн. 50 коп. та на теперішній час є завершеним.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 цієї статті виконавець зобов'язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Відповідно до частини третьої виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як встановлено, державним виконавцем відділу ДВС під час здійснення виконавчого провадження № 55822992 та зведеного виконавче провадження № 55995409 було вжито заходи з примусового виконання рішення суду, а саме направлено запити: 15 березня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16 лютого 2018 року, 15 березня 2018 року, 04 квітня 2018 року, 28 серпня 2018 року, 18 жовтня 2018 року, 22 листопада 2018 року, 03 грудня 2018 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб; 16 лютого 2018 року, 26 лютого 2018 року, 15 березня 2018 року, 04 квітня 2018 року, 28 серпня 2018 року, 18 жовтня 2018 року, 22 листопада 2018 року, 03 грудня 2018 року до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими, цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи, отримання пенсії; 29 березня 2018 року, 28 листопада 2018 року до Єдиного державного реєстру МВС щодо наявності транспортних засобів у боржника.

Державним виконавцем відділу ДВС 13 грудня 2018 року здійснено перевірку щодо наявності у божника повітряних суден, обєктів права інтелектуальної власності, наявності у божника суден, сплати податків, наявність корпоративних прав, акцій, щодо здійснення боржником операцій з товарами, чи не займається остання торгівельною діяльністю, чи отримує бюджетні дотації, чи є платником податку, платником ПДВ, страхувальником, перевірено реєстр заяв про розстрочення, відстрочення грошового зобовязання чи податкового боргу, інформацію про книги ОРО, перевірені дані про взяття на облік платників податків, перевірено наявність у боржника сільськогосподарської техніки та транспортних засобів. Однак дії державного виконавця щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними.

22 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1було складено акт про те що, боржник ОСОБА_3 за адресою: смт. Арбузинка, вул. Верхня, 71 відсутня, будинок знаходиться в зруйнованому стані (а.с. 132, 136).

Як видно, державним виконавцем у ході проведення виконавчих дій не встановлено місце проживання чи перебування боржника ОСОБА_3

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Однак державний виконавець у ході виконання вказаного рішення суду з поданням до суду про винесення ухвали про розшук боржника не звертався та не вжив заходів щодо визначення місця реєстрації ОСОБА_3 шляхом направлення запиту до відповідних органів.Також державним виконавцем не перевірялась інформація шляхом направлення запитів до Прикордонної служби України, про перетин кордону ОСОБА_3

Доводи заявника про необхідність внесення до суду подання про привід боржника є необґрунтованими, оскільки місце проживання боржника ОСОБА_3 є невідомим.

Є також необґрунтованими доводи заявника про невжиття державним виконавцем заходів щодо примусового проникнення до житла боржника, оскільки у ході виконання, державним виконавцем не встановлено наявність у боржника на праві власності житла та місця його проживання.

Однак, суд вважає обґрунтованими доводи державного виконавця про недієвість пошуку вантажних вагонів, які можуть перебувати у володінні боржника, який є фізичною особою - підприємцем, так як ним було достовірно установлено, що боржник ОСОБА_3 не займається підприємницькою діяльністю, про що свідчать матеріали виконавчого провадження.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що державний виконавець всупереч вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», не вживав усіх заходів, передбачених законом, направлених на можливість примусового виконання судового рішення, а тому дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа слід визнати неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Таким чином, у разі скасування судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження підлягає відновленню.

Прийняття виконавчого документу для повторного примусового виконання законом не передбачено.

У пункті 18 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав зобов'язувати відділ державної виконавчої служби до вчинення дій щодо прийняття для повторного примусового виконання виконавчого документу.

На підставі викладеного, в сукупності вищевикладеного,суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 18, 36, 41, 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 450, 451 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївське обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на незаконні дії та рішення старшого державного виконавця Арбузинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу винесену старшим державним виконавцем Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 55822992 щодо виконання виконавчого листа від 19.06.2014 року по справі № 467/681/14-ц, виданого Арбузинським районним судом Миколаївської області.

В задоволенні інших частин вимог, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 березня 2019 року o 09 годині 30 хвилин

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_6