Справа № 482/1383/18
Номер провадження 2/482/161/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Андрусенко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за позовом Новоодеської районної державної адміністрації Новоодеського району Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач 30 липня 2018 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що до малолітнього ОСОБА_1
Позивач вказує, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.
Свого сина ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 року в пологовому відділенні №1 м. Миколаєва. У зв'язку з відсутністю житла та постійного місця проживання ОСОБА_2 написала заяву на влаштування свого сина ОСОБА_3 до Миколаївського обласного Будинку дитини терміном до 6 місяців. На підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.10.2017 року №848 ОСОБА_1, був переведений з міської дитячої лікарні №2 до Будинку дитини.
Працівниками служби у справах дітей Центрального району м. Миколаєва з відповідачем було проведено бесіду стосовно обов'язку матері створити необхідні умови і в установлений термін забрати дитину.
Малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в Миколаївському обласного Будинку дитини з 19.12.2017 року на повному державному забезпеченні.
Позивач вказує, що працівникам служби у справах дітей Новоодеської райдержадміністрації вдалося зв'язатися по телефону з громадянкою ОСОБА_2 В телефонній розмові було з'ясовано, що питання з житлом не вирішено. Валерія разом із своїм співмешканцем перебуває на в зоні відпочинку на березі моря. Жодного разу з моменту народження свого сина не бачила. Була запрошена до служби у справах дітей Новоодеської райдержадміністрації для вирішення подальшої долі дитини, але в зазначені терміни не з'явилася, на подальші телефонні дзвінки не відповідає.
19.06.2018 року термін перебування дитини в закладі закінчився.
Відповідач на протязі 6 місяців жодного разу не відвідала свого сина, умов для повернення дитини не створила.
Питання щодо можливості повернення малолітнього ОСОБА_1 його матері ОСОБА_2 було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при Новоодеській райдержадміністрації, було вирішено підготувати документи на позбавлення батьківських прав та подати до Новоодеського районного суду.
Позивач вказує, що внаслідок вищезазначених безвідповідальних дій з боку матері ОСОБА_2 її дитина позбавлена батьківської уваги, права на належне і повноцінне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім'ї. Така поведінка відповідачки, свідчить про те, що вона фактично відмовилась від своєї дитини, що суперечить моральним засадам суспільства та у відповідності до вимог ч.4 ст.155, п.2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для настання для неї юридичної відповідальності у вигляді позбавлення батьківських прав.
Посилаючись на вищевикладене позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) на користь Миколаївського обласного будинку дитини в якому на утриманні перебуває дитина.
Представник Новоодеської РДА у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку загального провадження
За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області.
Свого сина ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 року в пологовому відділенні №1 м. Миколаєва.
У зв'язку з відсутністю житла та постійного місця проживання ОСОБА_2 написала заяву на влаштування свого сина ОСОБА_3 до Миколаївського обласного Будинку дитини терміном до 6 місяців, що підтверджується копією вказаної заяви.
19.12.2017року на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 17.10.2017 року №848, ОСОБА_1 був переведений з міської дитячої лікарні №2 до Будинку дитини, що підтверджується копією вищевказаного рішення та акту про факт передачі.
19.06.2018 року термін перебування дитини в закладі закінчився.
Як видно з листів Миколаївського обласного Будинку дитини №03-419-04 від 10.05.2018року та №03-726-04 від 25.07.2018року , ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 19.12.2017року перебуває на повному державному забезпеченні у Миколаївському обласному Будинку дитини, за час його перебування у закладі ОСОБА_2 сина жодного разу не відвідувала, його долею не цікавилася.
Питання щодо можливості повернення малолітнього ОСОБА_1 його матері ОСОБА_2 було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини при Новоодеській райдержадміністрації. За результатами розгляду вирішено підготувати документи на позбавлення батьківських прав та подати до Новоодеського районного суду Миколаївської області, що підтверджується витягом з протоколу №10 від 17.06.2018 року .
Згідно висновку №266/15-34/02 від 25.07.2018року Новоодеською РДА з посиланням на вищевикладені обставини, було визнано доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, щодо її сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Водночас статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, якщо вона чи він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 березня 2007 р. (з наступними змінами) ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушила свої батьківські обов'язки, ухиляючись від їх виконання, в наслідок чого його син був позбавлений батьківської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім'ї.
Таким чином ОСОБА_2 зашкодила правам і інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Європейською конвенцією про права дитини та національним законодавством, в тому числі ст.ст. 150, 152, 155 СК України.
Поведінка відповідачки, свідчить про те, що вона фактично відмовилась від своєї дитини, що суперечить моральним засадам суспільства та у відповідності до вимог ч.4 ст.155, п.2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для настання для неї юридичної відповідальності у вигляді позбавлення батьківських прав.
Виражаючи турботу про долю дитини, керуючись п.2. ч.1.ст.164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно з ст.166, ст.180 СК України, особа, яка позбавлення батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання своєї дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Згідно ч.1-2 ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.
З наведеного видно, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_1 також обґрунтований та підлягає задоволенню.
Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає до стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов Новоодеської районної державної адміністрації Новоодеського району Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Миколаївського обласного Будинку дитини, аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) починаючи з 30.07.2018року до повноліття дитини.

Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави 1409(одну тисячу чотириста девять)грн. 60коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: Баранкевич В.О.