ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

ВСТАНОВИЛА:

24 вересня 2013 року ПАТ «Банк Фамільний» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.03.2007 між ним та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1132, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 50000,00 дол. США, зі сплатою 14 % річних, строком дії до 20.03.2012 року. 30.10.2008 року між ПАТ "Банк Фамільний" та ОСОБА_7 укладено договір про внесення змін №1 в кредитний договір, згідно з яким сторони погодили, що кредитор надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії 21.03.2007 року у сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 14% річних; 30.10.2008 року у сумі 102891,30 грн. зі сплатою 28 % річних, у строк до 20.03.2012 року. В якості забезпечення виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за договором від 21.03.2007 року, між ПАТ "Банк Фамільний" та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки нерухомого майна №1132, предметом якого стало нерухоме майно, а саме квартира, загальною площею 69, 7 кв.м., що знаходиться АДРЕСА_1, в доповнення до якого, 30.10.2008 року між ПАТ "Банк Фамільний" та відповідачами укладено договір про внесення змін до договору іпотеки від 21.03.2007 року, в якому сторони погодили зміну розміру зобов'язання, відповідно до укладеного 30.10.2008 року договору про внесення змін №1 в кредитний договір. ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором виконує неналежно, у зв'язку з чим, станом на 07 листопада 2014 року, утворилася заборгованість в сумі 1264083,95 грн., яка складається із суми основного боргу за кредитом по першому траншу - 582290,53 грн., відсотків за користування кредитом - 421212,41 грн., суми основного боргу за кредитом за другим траншем - 102891,30 грн., відсотків за користування кредитом - 135789,71 грн., суми штрафів - 21900 грн. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив в рахунок погашення вказаної заборгованості, - звернути стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, шляхом продажу вказаної квартири позивачем з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів судові витрати (а.с. 4-10, 233-239 т.1).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Банк Фамільнийдо ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с. 65-70 т.2).

В апеляційній скарзі ПАТ "Банк Фамільний", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 07 липня 2007 року виконкомом Рясківської с/р Машівського району Полтавської області, ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу 07.07.2007 року змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 93 т.1).

21 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Банк Фамільний" (ПАТ "Банк Фамільний") та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1132, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі 50000,00 доларів США з виплатою 14%річних, на строк до 20.03.2012 року (а.с. 69-72 т.1).

Пунктом 1.2. зазначеного вище кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі на умовах його платності, терміновості, повернення.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору №1132 від 21 березня 2007 року, зокрема, погашення кредиту й відсотків за користування ним здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

За пунктом 4.2.6 кредитного договору №1132 від 21 березня 2007 року, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, у тому числі шляхом звернення стягнення на забезпечення кредиту у разі виникнення, зокрема, невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, якщо прострочення будь-якого з платежів або його частини становить більше 30 днів.

Пунктом 4.3.5 кредитного договору №1132 від 21 березня 2007 року встановлено обов'язок позичальника достроково повернути наявну заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за фактичний час його використання та можливі штрафні санкції у випадках визначених цим договором.

25 лютого 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Банк Фамільний" було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №1132 від 21.03.2007 року, в якому сторони погодили змінити редакцію п. 2.4 кредитного договору, доповнити кредитний договір пунктом 2.9, та главою 9 "Банківська таємниця" (а.с. 13 т.1).

Позичальник ОСОБА_3 фактично отримала кредитні кошти в розмірі 50000,00 дол. США, що еквівалентно 252500,00 грн., що підтверджується копією заяви на видачу готівки №221_135 (а.с. 45 т.1)

Також встановлено, що 30 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Банк Фамільний" укладено договір про внесення змін №1 до кредитного договору №1132 від 21.03.2007 року на умовах невідновлювальної кредитної лінії, у відповідності до умов якого сторони дійшли згоди внести в договір зміни, зокрема, назву договору змінити на кредитний договір на умовах невідновлювальної кредитної лінії; викласти п.1.1. Договору в наступній редакції: кредитор надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії наступними траншами: 21.03.2017 року у сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 14 відсотків річних, 30.10.2008 року у сумі 102891,30 грн. зі сплатою 28 відсотків річних, з кінцевим терміном погашення 20 березня 2012 року (а.с. 74 т.1).

22 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Банк Фамільний" укладено договір про внесення змін до кредитного договору №1132 від 21.03.2007 року, згідно з яким сторони погодили внесення змін п. 1.3. договору, шляхом зазначення, що погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа, згідно графіку, який є додатком до договору про внесення змін (Додаток №3), тобто погодили графік погашення кредиту (а.с. 14, 15-16 т. 1).

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1132 від 21 березня 2007 року, між ТОВ "Банк Фамільний" та відповідачами був укладений іпотечний договір №1132 від 21 березня 2007 року, у відповідності до умов якого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, передали в іпотеку належне їм на праві приватної власності нерухоме майно - квартиру в житловому будинку літ. А-10, яка складається з: 1-коридору, 2- ванної, 3-туалету, 4-кухні, 5,6,7 - житлових кімнат, І-лоджії, ІІ-балкону, загальною площею 69,7 кв.м., житловою площею 48, 4 кв. м., за адресою АДРЕСА_1, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №979 (а.с. 20-24 т.1).

Пунктом 2.3 іпотечного договору №1132 від 21 березня 2007 року погоджено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання між сторонами договору.

Згідно п. 2.6 іпотечного договору, у випадку невиконання зобов»язання за кредитним договором задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватись за його вибором шляхом:

-продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-яким способом на підставі договору купівлі-продажу, для чого іпотекодавці надають іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодердателем;

-переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Також між позивачем та іпотекодавцями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 30.10.2008 року був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки нерухомого майна №1132 від 21.03.2007 року, за умовами якого сторони погодили внесення змін до п.1.1 розділу 1 договору від 21.03.2007 року, що нерухоме майно є забезпеченням виконання зобов'язань за договором №1132 від 21 березня 2007 року, укладеного між ТОВ "Банк Фамільний" та ОСОБА_3 та договором про внесення змін №1 від 30 жовтня 2008 року, зазначивши також обсяг кредитних зобов'язань, а саме надання 21.03.2007 року 50000,00 дол. США зі сплатою 14% річних та надання 30.10.2008 року 102891,30 грн. зі сплатою 28% річних з кінцевим терміном повернення 20.03.2012 року (а.с. 25 - 26 т.1).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором з повернення кредиту та відсотків, банком нарахована заборгованість, яка станом на 07 листопада 2014 року, становила 1264083,95 грн. та складається із суми основного боргу за кредитом по першому траншу у розмірі 582290,53 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 421212,41 грн., суми основного боргу за кредитом за другим траншем у розмірі 102891,30 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 135789,71 грн., суми штрафів у розмірі 21900,00 грн., що підтверджується представленим позивачем довідкою-розрахунком (а.с. 11-12 т.1).

Також встановлено, що 21.06.2010 року ПАТ "Банк Фамільний" на адресу відповідачів ОСОБА_3 (а.с. 54), ОСОБА_4 (а.с. 57), ОСОБА_5 (а.с. 61), ОСОБА_6 (а.с. 66) було направлено повідомлення-вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором №1132 від 21.03.2007 року та попередження про звернення стягнення на майно, де зазначалося, що боржникам протягом 30 календарних днів необхідно погасити заборгованість в розмірі 44450,62 доларів США та 140059,50 грн.; у разі невиконання вимоги банк буде вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2015 року, у справі №0417/16380/2012 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк Фамільний" суму заборгованості за кредитним договором № 1132 від 21.03.2007 року в загальному розмірі 1264083 (один мільйон двісті шістдесят чотири тисячі) 95 коп., яка складалася із суми основного боргу за кредитом по першому траншу - 582290,53 грн.; заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами по першому траншу - 421212,41 грн.; суми основного боргу за кредитом по другому траншу - 102891,30 грн.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами по другому траншу - 102891,30 грн.; суми штрафів - 21900,00 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом відмовлено; зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено, вирішено розірвано кредитний договір №1132 від 21.03.2007 року укладений між Публічним акціонерним банком «Банк Фамільний» та ОСОБА_3, визнано припиненою поруку ОСОБА_4 за договором поруки №1132 від 21.03.2007 року укладеним між ПАТ «Банк Фамільний» та ОСОБА_3 Л.М.; вирішено питання про судові витрати (а.с. 250-252, 255-256 т.1).

Згідно з довідкою Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району від 07.12.2015 року №2283 про склад сім'ї ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, у вказаній квартирі також проживають її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та онук - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 50 т. 2).

Також встановлено, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є власниками квартири АДРЕСА_1, розмір частки кожного становить по 1/4, на підставі свідоцтв про право власності від 09.01.1997 року, виданих Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13561359 від 14.02.2007 року (а.с. 32 т.1).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку»іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Зі змісту статті 38 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, то іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов'язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296/5 затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі по тексту - Порядок). У розділі другому глави другої указаного Порядку передбачено процедуру нотаріального посвідчення угоди про відчуження предмету іпотеки іпотекодержателем.

Положення наведених вище нормативних документів дають підстави для висновку, що всі необхідні дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу іпотечного майна іпотекодержатель здійснює від свого імені, а не від імені іпотекодавців. Закон не передбачає такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як продаж предмета іпотеки від імені іпотекодавця (іпотекодавців).

Правовідношення, у якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, є відношенням представництва, та врегульовано положеннями глави 17 ЦК України.

Враховуючи наведене, вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаної квартири позивачем ПАТ "Банк Фамільний" з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, - суперечать вимогам чинного законодавства, умовам укладеного між сторонами іпотечного договору, а тому не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про виселення є похідними від вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому такі вимоги можуть бути задоволенні лише за умови задоволення основної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №643/12106/13-ц (61-6778св18).

Враховуючи викладене, в задоволення позову ПАТ "Банк Фамільний" про звернення стягнення на предмет іпотеки повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав.

Висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позову у зв»язку з повторністю притягнення відповідачів до цивільно-правової відповідальності шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, з урахуванням наявності судового рішення про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором, - є безпідставним, тому рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді