ЄУН № 336/3738/19
пр. № 2/336/2610/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , вказавши, що відповідач є його батьком, але за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2011 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також з відповідача стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_1 до досягнення останнім повноліття 10.06.2019 року. На даний час ОСОБА_1 продовжує навчання, однак відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

19.08.2019 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів, вказуючи, що ст. 199 СК України не передбачено стягнення аліментів на утримання повнолітніх осіб з батьків, позбавлених батьківських прав. Також відповідач вказував на те, що позивачем не доведено того, що він потребує матеріальної допомоги, а відповідач не має змоги таку допомогу надавати.

В установлений судом строк, позивачем відповідь на відзив не подано, третя особа без самостійних вимог на предмет спору письмові пояснення щодо позову та відзиву на позов не направила.

В ході розгляду справи сторонами будь-які інші заяви чи клопотання не подавались, а судом не розглядались.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Згідно свідоцтву про народження батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.2011 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.06.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_9 офіційно працевлаштований в ПП «Макстранс».

Як вбачається з довідки № 377/19 від 30.05.2019 року, виданої ДНЗ «Запорізьке МВПУ», ОСОБА_1 з 01.06.2016 року навчається у ДНЗ «Запорізьке МВПУ» на 3 курсі денної форми навчання. Кінцевий термін навчання 24.04.2020 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Європейський суд з прав людини у п. 23 рішення у справі "Проніна проти України" (Заява N 63566/00) від 18 липня 2006 року нагадав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Посилання відповідача на те, що батьки, позбавленні батьківських прав щодо дітей, не мають обов`язку з утримання повнолітніх сина чи доньки, на переконання суду, є хибними, адже позбавлення особи батьківських прав не звільняє таку особу від виконання обов?язків відносно своїх дітей.

Статтею 199 СК України передбачено надання матеріальної допомоги сину та доньці, а не дитині, а позбавлення батьківських прав не нівелює кровної спорідненості біологічного батька з сином та не позбавляє батька статусу батька, а рівно і не скасовує обов`язків відносно повнолітнього сина.

Стаття 200 СК України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач не потребує матеріальної допомоги, а відповідач у свою чергу не може її надавати.

Як вбачається з наданої ОСОБА_1 довідки він навчається в навчальному закладі на денній формі навчання, відомостей про те, щоб він працював чи мав якесь джерело доходів у суді немає, отже суд вважає, що ОСОБА_1 потребує матеріальної підтримки з боку батьків.

Водночас при визначенні розміру аліментів суд враховує, що ОСОБА_1 має також і матір, яка хоча і мешкає в іншому місті та не підтримує зв`язку з сином, як вказав про це позивач, однак, обов?язку з надання матеріального утримання від цього не втратила.

Відповідач у свою чергу має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Посилання відповідача на свій обов?язок утримувати також і дружину ОСОБА_10 судом не приймаються до уваги, адже відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_10 є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги та не може забезпечити своє існування самотужки, між тим як відповідно до положень ст. 75 СК України саме це є підставою виникнення права на утримання подружжя.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 , будучи позбавленим батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_4 , не втратив обов`язку з надання матеріальної підтримки сину після досягнення останнім повноліття, ОСОБА_1 потребує матеріальної підтримки з боку батька, а ОСОБА_2 , будучи дієздатним та маючи постійну роботу, у свою чергу, має можливість таку підтримку сину надавати.

Водночас враховуючи право ОСОБА_1 на утримання аліментів також із матері, а також наявність на утриманні ОСОБА_2 двох неповнолітніх дітей, суд вбачає підстави для стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку відповідача.

Також з відповідача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на його утримання аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 11 червня 2019 року до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , двадцяти трьох років або припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення виготовлений 16 жовтня 2019 року