Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 711/1803/17

провадження № 61-24923св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Служба автомобільних доріг у Черкаській області, ДП «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25 липня 2017 року у складі судді Кондрацької Н. М. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Бондаренка С. І., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Служби автомобільних доріг у Черкаській області, ДП «Черкаський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 19 серпня 2015 року о 22 год. 25 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по трасі Київ-Знам`янка в напрямку м. Знам`янка, на ділянці дороги 211км +200 м, в`їхав у глибоку вибоїну. В результаті чого було пошкоджено праве переднє колесо автомобіля, яке відразу спустило. Вартість ремонту автомобіля складає 368 грн, яку позивач просив стягнути зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області, а також моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 2 000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 08 червня 2017 року апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області відхилено, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року залишено без змін.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що власником дороги Н-01 Київ-Знам`янка є держава, яка уповноважила Укравтодор в особі Служби автомобільних доріг в Черкаській області здійснювати управління ділянкою дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Суд встановив наявність невиконання службою обов`язків з догляду за автомобільною дорогою. У частині відмови в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди суди виходили з того, що позивач не довів розмір майнової шкоди та те, що заміна колеса відбулася внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди. У частині позову про відшкодування моральної шкоди, суди зменшили розмір шкоди до 2000,00 грн, виходячи з того, що вказана сума буде відповідати характеру та обсягу страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля при ДТП, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року начальник Служби автомобільних доріг у Черкаській області - Демиденко В. І. подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 08 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення ДТП, вибоїна на дорозі мала площу та глибину, які перевищували допустимі пошкодження. В матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження того, що Службою ці стандарти були порушені. Крім того, ділянка дороги, на якій сталася ДТП, була позначена відповідним знаком «Вибоїна», що свідчить про те, що експлуатуюча організація виконала свій обов`язок, передбачений п. 11 Правил. Враховуючи, що позивачем не доведено наявності факту неправомірних рішень, дій чи бездіяльності зі сторони Служби, відповідно вина Служби у завданні моральної шкоди позивачу відсутня.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року відхилити.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У листопаді 2017 року матеріали цивільної справи № 711/1803/17-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 711/1803/17-ц надійшли до Верховного Суду.

06 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року цивільну справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що 19 серпня 2015 року о 22 год. 25 хв. на автомобільній дорозі Н-01 Київ-Знам`янка (211км + 200 м) сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме автомобіль ВАЗ -2108, що належить ОСОБА_1 в`їхав у глибоку вибоїну і був пошкоджений.

23 вересня 2015 року постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області виконавець робіт філії Смілянської ДЕД був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП України за неприйняття своєчасних заходів до ремонту дорожнього полотна на 206 км. автодороги «Київ-Знам`янка» на якому утворилася вибоїна, що привело до пошкодження шин автомобіля ВАЗ-2108 державний знак « НОМЕР_1 ».

24 вересня 2015 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрите за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Органом державного керування автомобільними дорогами загального користування у Черкаській області є Служба автомобільних доріг в Черкаській області, на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування області.

Автомобільна дорога Н-01 Київ-Знам`янка включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року і належить до сфери управління Укравтодор.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи моральну шкоду зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що саме Служба автомобільних доріг у Черкаській області повинна здійснювати контроль за забезпеченням безпечного руху на автомобільній дорозі, яка перебуває на його балансі, усувати виявлені недоліки, які несуть ризик настання негативних наслідків, завдання шкоди учасникам дорожнього руху.

Однак, з таким висновком погодитись не можливо.

Згідно із «Положенням про службу автомобільних доріг у Черкаській області». служба автомобільних доріг у Черкаській області є балансоутримувачем автомобільної дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода. Метою діяльності служби автомобільних доріг у Черкаській області є організація утримання автомобільних доріг загального користування шляхом проведення процедур закупівель, робіт, послуг, зокрема з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та укладення відповідних договорів.

31 грудня 2013 року Служба автомобільних доріг у Черкаській області, як замовник, уклала з ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як виконавцем, договір № 1-14 та додаткову угоду № 2 від 27 лютого 2014 року на виконання робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення, у тому числі ділянки дороги, де трапилося ДТП.

Відповідно до пункту 10.7 вказаного договору відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичними або юридичними особами при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством.

Крім того, абзацем 5 пункту 10.7 вказаного договору підрядник бере на себе зобов`язання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах спільно з замовником. Замовник з підрядником ведуть облік ДТП, беруть участь у розслідуванні ДТП, в тому числі з матеріальними збитками, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у Підрядника.

Отже, автомобільна дорога, на якій сталося ДТП, знаходиться на балансі у Служби автомобільних доріг у Черкаської області, підрядником по виконанню ремонтних доріг є ДП «Черкаський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху, забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах, своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху та їх усунення а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними направляючими засобами: організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року за № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотримання норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Зважаючи на наведене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики, однакового застосування норм права, Верховний Суд під час ухвалення рішення у цій справі врахував правові висновки суду касаційної інстанції (ухвалені у подібних правовідносинах), наведені у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі № 369/4095/16-ц (провадження № 61-27894св18), від 13 лютого 2019 року у справі № 0508/1310/2012 (провадження № 61-5632св18).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи частково позовні вимоги, належним чином не перевірили повноваження відповідачів у справі, неправильно застосували норми матеріального та процесуального права і дійшли передчасного висновку про покладення відповідальності за завдану позивачу шкоду на Службу автомобільних доріг у Черкаській області.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, належним чином дослідити всі зібрані у справі докази, дати відповідну правову оцінку цим доказам і встановленим на їх основі дійсним обставинам справи та вирішити спір з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Отже, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 вересня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. О. Дундар
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук