ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 642/4862/18

Провадження № 22-ц/818/1263/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргуОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року, ухвалене суддею Гримайло А.М.

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8916, 66 грн.

Позов мотивований тим, що заочним рішенням Жовтневого районного суду від 06 жовтня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 березня 2015 року.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист №639/2873/15-ц. Міжрайонним відділом виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районнах міста Харкова відкрито виконавче провадження.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого Міжрайонним відділом виконавчої служби від 31.07.2018 року аліменти на дитину відповідач сплачував нерегулярно. За період з 26.03.2015 року по 01.07.2018 року утворилась заборгованість, яка становить 251690.89 грн.

У відзиві на позов, відповідач зазначає, що заборгованість по аліментам утворилася не з його вини, а внаслідок наявності нерегулярного мінливого доходу та звертає увагу на положення ч.1 ст.196 СК України та на постанову ВСУ від 3.02.2016 по справі №6-1477цс15 та просить врахувати, що на його утриманні перебувають мати та батько.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірів 8916,66 грн. (вісім тисяч дев'ятсот шістнадцять тисяч 66 коп.). Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Рішення мотивоване тим, що загальний розмір пені по аліментам за період з 26.03.2015 року по 01 липня 2018 року становить 8916,66 грн. Враховуючи положення ч.4 ст.ст.194 та ч.1,2 ст.196 СК України суд задовольнив позов про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 26.03.2015 року по 01 липня 2018 року в розмірі, не більшому 100% заборгованості по аліментам.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що на момент порушень своєчасності виплат аліментів на утримання дитини, у нього в родині батько та мати дуже сильно хворіли, а на даний час батько помер. У лютому 2015 року ОСОБА_2 було поставлено діагноз: начальна катаракта, макулярний розрив IV ст., що потребувало проведення операції на праве око (25.02.2015р.), що підтверджується випискою із історії хвороби № 2011 Харківської міської клінічної лікарні № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана (для листків непрацездатності) хворого ОСОБА_2. який знаходився на стаціонарному лікуванні з 25.02.2015р. по 02.03.2015р. рентгенівського знімку ока ОСОБА_2 «Міжнародного медичного центру Офтальміка» станом на 17.02.2015р., заключениям «Міжнародного медичного центру Офтальміка», відносно стану здоров'я пацієнта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, станом на дату обстеження після операції 06.04.2015р.. випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 з Харківської міської клінічної лікарні № 14 ім. проф. Л.Л.Гіршмана від 29.04.2015р. згідно якого хворому ОСОБА_2 рекомендовано: (діспансерний нагляд за місцем проживання; курс підтримуючої терапії; рекомендовано направлення на МСЕК на 30.04.2015р. представлено на ВКК. Відповідно до вищевказаних документів відповідач не міг працювати, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні, потім проходив додаткові обстеження та лікувався амбулаторно. Проте, суд не взяв до уваги вказаних обставин, та встановлюючи відповідальність ОСОБА_2. у вигляді нарахування пені за несвоєчасну сплату аліментів починаючи з 26.03.2015р. коли відповідач, був фактично не міг працювати.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, батьками дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Заочним рішенням Жовтневого районного суду від 06 жовтня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26 березня 2015 року.

Рішенням суду першої інстанції яке оскаржується встановлено, що станом на 01 липня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментам становила 25169,89 грн. Так, за період з 26 березня 2015 року, тобто з дати виникнення заборгованості по аліментам, по грудень 2017 року, розмір пені по аліментам становить 8916,66 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Матеріали справи свідчать, що заборгованість по аліментам дорівнює сумі 25169,89 грн. розмір пені стягнутий оскаржуваним рішенням не перевищує 100% розміру заборгованості по аліментам.

Судова колегія перевірила наведений позивачем та досліджений судом першої інстанції розрахунок пені і погоджується з ним.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо неправильного застосування норм матеріального права, а саме ст.196 СК України, судова колегія відхиляє.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість працювати через хворобливий стан та необхідність піклування за хворими батьками судова колегія відхиляє виходячи з наступного.

Доказів здійснення будь-яких витрат на лікування, піклування чи оздоровлення батьків відповідачем не надано. Надані до суду аналізи про необхідність проведення лікування ОСОБА_2 жодним чином не підтверджують факту неможливості працювати та забезпечувати свою дитину та себе. Відповідних висновків щодо непрацезнадності відповідача до суду не надано.

Так, щодо посилань відповідача на отримання у борг від ОСОБА_5 грошових коштів на лікування судова колегія сприймає критично, оскільки не підтверджено яким саме чином відповідач витратив вказані кошти. Уу відповідності до вимог ст.. 80, 81 ЦПК України квитанцій або платіжних доручень щодо витрат на лікування а ні до суду першої інстанції, а ні апеляційної інстанції не надано.

Зазначене свідчить про відсутність підстави вважати, що відповідачем доведено наявність обставин, передбачених ч. 2 ст. 196 СК України.

З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 09 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

повний текст постанови складено 25 березня 2019 року