Справа № 148/2326/18
Провадження №2/148/207/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 жовтня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтесах та від імені якої звернувся її представник ОСОБА_2 , до Тульчинської міської ради ОТГ про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, від імені та в інтересах останньої, звернувся до суду з позовом до Тульчинської міської ради ОТГ про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді гаража, який він збудував за життя згідно рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради від 12.09.1990 №305 про надання дозволу на побудову господарських приміщень. Даний гараж знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після завершення будівництва у встановленому законом порядку гараж не було введено в експлуатацію та на нього не було оформлено правовстановлюючий документ.

Після смерті чоловіка, позивач, як спадкоємець першої черги, на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, оформити право власності на іншу частину спадкового майна - гараж, вона не може, так як право власності на дане майно не зареєстровано за спадкодавцем.

В зв`язку з даними обставинами представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Просить визнати за позивачем права та обов`язки забудовника гаража, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який залишився після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , з правом здачі гаража в експлуатацію та отримання на її ім`я правовстановлюючих документів на гараж.

В підготовче засідання позивач та її представник не з`явилися. В матеріалах справи наявне клопотання позивача, у якому вона просить розгляд справи здійснювати у її відсутність за участю її представника ОСОБА_2 , позовні вимоги підтримує (а.с. 37). В свою чергу, представник позивача 11.10.2019 подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Тульчинської міської ради, в підготовче засідання не з`явився. З Тульчинської міської ради надійшла заява, згідно якої міська рада просить слухати справу у відсутність представника за наявними в матеріалах справи документами, проти задоволення позову не заперечує.

Суд розцінює незаперечення відповідача проти задоволення позову як визнання ним позову.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.02.2018 серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 , яка являється дружиною спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 24.07.1977 серія НОМЕР_2 (а.с.11).

Згідно копії спадкової справи №287/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 49-73) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті зверталася позивач ОСОБА_1 і на частину спадкового майна, а саме, на квартиру АДРЕСА_2 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Також відповідно до заяви іншого спадкоємця - сина спадкодавця ОСОБА_4 , він від спадщини відмовився і на неї не претендував, щодо видання на ім`я ОСОБА_1 , тобто позивача, свідоцтва про право на спадщину не заперечував.

У видачі ж свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого права власності на даний гараж, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.11.2018 №828/02-31 (а.с.20).

Як вбачається з копії витягу з рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради народних депутатів Тульчинського району Вінницької області від 12.09.1990 №305 (а.с.14) та копії дозволу на виробництво будівельних робіт (а.с.13), ОСОБА_3 було надано дозвіл на побудову гаража по АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Тульчинської міської ради Вінницької області №131 від 18.07.2018 "Про присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна " (а.с.17), на гараж по АДРЕСА_1 , який до дня смерті рахувався за ОСОБА_3 , присвоєно та змінено адресу на АДРЕСА_1 .

Згідно копії технічного паспорту на гараж, виготовленого 18.06.2018 (а.с.18-19), гараж за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований в 1992 році.

Відповідно до повідомлення КП «Тульчинське МБТІ» від 31.10.2018 №818 (а.с.16), станом на 31.12.2012, згідно архівних даних, право власності на гараж АДРЕСА_1 ) не зареєстроване.

Відповідно до відповіді Тульчинської міської ради від 31.10.2018 №02-16-Б-401 (а.с.15) вбачається, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 30 кв.м для будівництва і обслуговування індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_1 , так як право забудови було надане покійному ОСОБА_3 , та рекомендовано звернутись до суду.

Таким чином, оскільки у встановленому порядку ОСОБА_3 не здійснив введення гаражу в експлуатацію та не оформив право власності, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права як спадкоємець.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи зі змісту ст. 331 ч. 2 ЦК України, ст. 182 ч. 1 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно з моменту завершення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про права власності та державної реєстрації права власності.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває такого права у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 8 передбачено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оскільки за життя ОСОБА_3 мав право на введення в експлуатацію закінченого будівництвом гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але на день смерті не ввів його в експлуатацію і право власності на нього не зареєстрував, тому суд вважає, що його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини і позивач, як спадкоємець, має право на отримання даних прав.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію представника відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Враховуючи, що у позовній заяві та у поданих позивачем та її представником заявах не ставиться питання про відшкодування судових витрат, суд залишає судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, ст. ст.15, 182 ч.1, 331 ч.2, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268 ч. 5 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 , 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , поданий від її імені та в її інтересах представником ОСОБА_2 , до Тульчинської міської ради ОТГ про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з правом здачі гаража в експлуатацію та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів на гараж.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: