Справа №222/350/19
Провадження №2/222/206/2019
У Х В А Л А
15 березня 2019 року смт. Нікольське
Суддя Володарського районного суду Донецької області Доценко С.І., , розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» , третя особа без самостійних вимог з боку позивача ОСОБА_2 Держпродспоживслужби в Донецькій області про захист прав споживачаВолодарський районний суд Донецької області у складі судді Доценко С.І., за участю секретаря судового засідання Болбат Н.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову,
05.03.2019 року ОСОБА_1 був поданий позов до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк», третя особа ОСОБА_2 управляння Держпродспоживслужби в Донецькій області про захист прав споживача, шляхом визнання неправомірними дій АТ КБ «Приватбанк» по нарахуванню суми боргу та визнання недійсним кредитного договору б/н від 29.12.2007 року.
Ухвалою від 07.03.2019 року було відкрито провадження по справі.
За вимогами ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Дослідивши заяву та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків.
Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 149 УПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 21.11.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено в перегляді заочного рішення. Ухвалу заявником оскаржено не було.
Із позовної заяви, яка знаходиться на розгляді суду, вбачається, що позивач не погоджується із розміром суми нарахованого боргу та просить визнати кредитний договір недійсним.
Таким чином, позивач фактично просить забезпечити позов шляхом зупинення виконання такого що набрало законної сили рішення Володарського районного суду Донецької області від 08.09.2017 року по цивільній справі № 222/580/17.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності необхідно враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Обраний позивачем спосіб забезпечення позову направлений на зупинення виконання судового рішення що набрало законної сили є не допустимим .
Така позиція висвітлена в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд,
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Для осіб, що не були присутні в судовому засіданні в той же строк з дня отримання ухвали суду.

Суддя С.І. Доценко