Справа № 698/43/17
Провадження № 2/698/50/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

за участю секретаря Триліс Я.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Катеринопіль цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2017 року позивача ПАТ «Державний ощадний банк» (надалі - позивач) звернувся до суду з вказаним вище позовом в обґрунтування якого зазначив, що 31.07.2007 року між ним та ОСОБА_1 (надалі - відповідач 1) було укладено кредитний договір № 189 на суму 400 000 грн. для придбання автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350, зі сплатою 16,5 % річних з остаточним строком погашення до 30.07.2012 року. В рахунок забезпечення вимог за вказаним вище кредитним договором 31.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави № 181. Згідно вказаного договору предметом застави було визначено, придбаний відповідачем 1 автомобіль Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що згідно п.3.3.1 вказаного вище договору застави, відповідач 1 зобов`язався не відчужувати предмет застави. Також позивач зазначає, що згідно п.4.4 вказаного вище договору застави, право застави припиняється виконанням у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором.

Додатково позивач зазначає, що 03.08.2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 137793 ним було зареєстроване приватне обтяження на заставлений автомобіль. В подальшому дію вказаного обтяження було продовжено до 05.12.2018 року.

Крім того, позивач зазначає, що в порушення вимог договору застави, без згоди позивача, як заставодержателя, відповідач 1 18.02.2010 року зняла заставлений автомобіль Mercedes-Benz модель ML 350 з реєстрації, здійснивши, його відчуження ОСОБА_3 (надалі - відповідач 2).

З посиланням на ст. 27 Закону України «Про заставу» позивач зазначає, що відповідач 2 не може бути добросовісним набувачем, оскільки позивач, як заставодержатель, не надавав згоди на відчуження заставленого автомобілю, а отже, право застави зберігає свою силу і для відповідача 2.

З огляду не те, що відповідачем 1 не виконано умови кредитного договору від 31.07.2007 року № 189 щодо повернення заборгованості у визначений останнім строк, а також вимогу позивача від 24.03.2014 року № 26-10/135 про повернення кредиту протягом 30 календарних днів, позивач просить звернути стягнення на заставлений автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189 у загальній сумі 551949,55 грн..

У зв`язку із подальшим продажем відповідачем 2 - ОСОБА_3 , заставленого автомобіля іншій особі - ОСОБА_2 , за заявою позивача ухвалою суду від 11.12.2017 року неналежного відповідача 2 ОСОБА_3 було замінено на належного відповідача 2 ОСОБА_2 (т.1 а.с.104-106)

В судове засідання позивач представника не направив, звернувся до суду з письмовою заявою від 10.09.2019 року згідно якої підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просить провести розгляд справи без участі представника та повідомляє про згоду на ухвалення заочного рішення. Додатково позивач просить врахувати, що 18.07.2019 року відбулася зміна типу товариства з публічного на приватне, внаслідок чого найменування позивача, як юридичної особи змінилося з ПАТ «Державний ощадний банк України» на АТ «Державний ощадний банк України».(т.2 а.с.10-11)

В судовому засіданні відповідач 1 позовні вимоги визнала у повному обсязі та повідомила, що через погіршення майнового стану позбавлена можливості повернути кредит. Також пояснила, що, як на час отримання від позивача вимоги про повернення кредиту (2014р.), так і на даний час її майновий стан не покращився, і вона не має можливості повернути кредит. З огляду на наведене відповідач 1 вважає, що єдиною можливістю погашення кредиту є звернення стягнення на заставлений автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Попередні власні письмові заперечення пояснила тим, що її представник помилково переконав її у можливості застосування позовної давності. Додатково пояснила, що вона не мала наміру і відповідно не здійснювала відчуження заставленого автомобілю. Стверджує, що вказаний автомобіль вибув з її володіння поза її волею, внаслідок відчуження сторонньою особою за незрозумілих їй правових підстав, оскільки на автомобіль було накладено обтяження із зазначенням про це у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, яке вона не передавала стороннім особам. На підтвердження вказаних обставин, надала для огляду в судовому засіданні оригінал, виданого їй вперше свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2007 року серії НОМЕР_2 030284 автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 , копія якого перебуває у матеріалах справи.(т.1 а.с.45)

Представник відповідача 2 адвокат Кравченко Я.І. звернулася до суду з письмовим клопотанням від 07.10.2019 року згідно якого просить провести судове засідання у справі без участі відповідача ОСОБА_2 та його представника, врахувавши позицію та обґрунтування, викладенні у відзиві на позовну заяву.(т.2 а.с.21-22) При цьому згідно вказаного відзиву вона, як представник відповідача 2 заперечує у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Так, представник відповідача 2 зазначає, що її довіритель придбав спірний автомобіль, уклавши 28.09.2016 року з його власником ОСОБА_4 договір купівлі-продажу за № 2341/2016/097297. Вказаний договір було укладено у Територіальному сервісному центрі МВС 2341 МВС РЦС МВС в Запорізькій області. Також представник відповідача 2 зазначає, що згідно п.1.2 договору купівлі-продажу автомобіля продавцем було гарантовано, що майно, яке є предметом продажу за договором належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває та не являється предметом спору у суді. При цьому представник відповідача 2 зазначає, що відповідно до п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 наявність запису про обтяження автомобіля є предметом перевірки при проведенні державної реєстрації ТЗ та за наявності такого запису відчуження можливе лише на підставі письмової згоди (заставодержателя). Відсутність таких перешкод при проведенні державної реєстрації спірного автомобіля 28.09.2016 року, як на думку представника відповідача 2, підтверджує, що на момент укладення ним договору купівлі-продажу спірного автомобіля був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Отже, представник відповідача 2 вважає, що за відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про обтяження спірного автомобілю, відповідач 1 добровільно здійснив відчуження останнього іншому покупцю Заставі ОСОБА_5 .. Дані обставини, як на думку представника відповідача 2, дають йому підстави для твердження, що її довіритель є добросовісним набувачем, який придбав спірний автомобіль за відплатним договором та від якого, згідно ч. 1 ст. 388 ЦК вказаний автомобіль не може бути витребуваним. На підставі викладеного, представник відповідача 2 просить суд відмовити позивачу у задоволенні вимог у повному обсязі, а в разі встановлення порушення прав позивача застосувати до зазначених правовідносин позовну давність.(т.1 а.с.188-194)

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

З кредитного договору від 31.07.2007 року № 189 вбачається, що його укладено 31.07.2007 року між позивачем - ВАТ «Державний ощадний банк» (назва позивача до зміни типу акціонерного товариства) та відповідачем 1 - ОСОБА_1 .. Згідно вказаного договору позивач надав, а відповідач 1 отримав кредит для придбання автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 , у розмірі 400 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,5 річних до 25 числа кожного місяця, комісійної винагороди на умовах та строки, визначені цим договором, з терміном остаточного погашення до 30.07.2012 року. (т.1 а.с.16-17)

З вимоги про відкликання кредиту від 24.03.2014 року № 26-10/135 вбачається, що складено позивачем та адресовано відповідачу - ОСОБА_1 з метою повернення протягом 30 днів заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189 в сумі 571540,25 грн.. Також вбачається, що вимогу мотивовано відчуженням автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 всупереч вимог п.3.2.2 вказаного вище кредитного договору.(т.1а.с.28)

З розрахунку заборгованості, складеного 12.01.2017 року № 46-08/45 вбачається, що станом на 12.01.2017 року загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189 складає 551949,55 грн..(т.1 а.с.22)

З договору застави майна від 31.07.2007 року № 181, посвідченого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 31.07.2007 року вбачається, що його укладено 31.07.2007 року між позивачем - ВАТ «Державний ощадний банк» (назва позивача до зміни типу акціонерного товариства) та відповідачем 1 - ОСОБА_1 в рахунок забезпечення виконання останньою зобов`язань щодо повернення кредиту у розмірі 400 000 грн., сплати відсотків, комісійних винагород та штрафних санкцій за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189. Згідно п. 1.2 договору застави предметом застави є автомобіль Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 . Відповідно до п.3.3.1 договору застави відповідач 1 зобов`язався не відчужувати, не міняти, не здавати предмет застави в оренду позичку, заставу. Відповідно до п. 4.4. договору застави право застави припиняється виконанням у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором.(а.с.18-19)

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 03.08.2007 року № 13779317 вбачається, що 03.08.2007 року о 14 год. 52 хв. на підставі договору застави від 31.07.2007 року № 181 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про приватне обтяження заставу рухомого майна: автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_3 із забороною відчуження. Також вбачається, що вказане обтяження накладено в інтересах ВАТ «Ощадбанк» в рахунок забезпечення основного зобов`язання у розмірі 484318,37 грн. зі строком виконання зобов`язання 31.07.2012 року з терміном дії 03.08.2012 року.(т.1 а.с.26)

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 05.12.2013 року № 42763490 вбачається, що 05.12.2013 року о 11 год. 52 хв. 59 сек. на підставі договору застави від 31.07.2007 року № 181 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про приватне обтяження заставу рухомого майна: автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_3 із забороною відчуження. Також вбачається, що вказане обтяження накладено в інтересах ВАТ «Ощадбанк» в рахунок забезпечення основного зобов`язання у розмірі 484318,37 грн. зі строком виконання зобов`язання 31.07.2012 року з терміном дії 05.12.2018 року (т.1 а.с.27)

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2007 року серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_3 . При цьому вбачається, що вказане вище свідоцтво містить особливу відмітку про заборону відчуження внаслідок наявності кредиту в Ощадбанку.(т.1 а.с.45)

З облікової картки приватного транспортного засобу НОМЕР_3 , яка містить відомості станом на 18.02.2010 року, тобто на час зняття автомобілю з обліку для реалізації вбачається, що ОСОБА_1 є власником автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 . В той же час вбачається, що у графі «16. Особливі відмітки» вказаної картки міститься запис: «відчуження дозволено».(т.1 а.с.23)

З довідки Територіального сервісного центру № 7143 МВС України від 10.06.2017 року № 31/23/43 вих-843 вбачається, що автомобіль Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 попередній реєстраційний № НОМЕР_3 , який був зареєстрований за ОСОБА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 з видачею реєстраційного № НОМЕР_5 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 . (т.1а.с.81)

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 31.07.2007 року серії НОМЕР_6 вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобілю Mercedes-Benz модель ML 350 № кузова/шасі: НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_7 . (т.1 а.с.197)

З рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20.10.2014 року у справі № 698/517/14-ц, яке набрало законної сили 18.11.2014 року вбачається, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189 задоволено повністю шляхом стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 464023,75 грн.(т.1 а.с.241-242)

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 16 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч.ч.7,8 ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За таких обставин, з урахуванням наявності запису про заборону відчуження, у свідоцтві про реєстрацію спірного автомобілювід 31.07.2007 року серії САС № НОМЕР_8 , яке до цього часу перебуває у власності відповідача 1, суд визнає, що твердження останньої про відчуження заставленого автомобілю сторонніми особами всупереч її волі, відповідає дійсності.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачем 1, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення шляхом звернення стягнення на предмет застави, шляхом продажу з прилюдних торгів в порядку здійснення виконавчого провадження, оскільки визнає, що невиконання відповідачем 1 законних вимог позивача про повернення, забезпеченої заставою заборгованості за кредитним договором призвело до порушення прав останнього.

При цьому суд відкидає твердження представника відповідача 2 про те, що останній є добросовісним набувачем, який придбав спірний автомобіль за відплатним договором і який не знав і не міг знати про придбання майна у особи, яка не мала права його відчужувати, а отже спірний автомобіль, як на думку останнього, не може бути витребувано від відповідача 2, оскільки обтяження спірного автомобілю було зареєстровано у встановленому законом порядку і відповідач 2 міг довідатися про це з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Також, відкидаючи наведені вище твердження відповідача 2, суд враховує, що позивач, як обтяжувач не надавав згоду на відчуження заставленого рухомого майна (автомобілю) боржником без збереження обтяження.

Також суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника відповідача 2 про застосування позовної давності, оскільки визнає, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення, забезпеченої заставою автомобіля заборгованості у межах строку позовної давності і вимоги позивача були задоволені судовим рішенням від 20.10.2014 року, яке набрало законної сили 18.11.2014 року.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8279,24 грн. підлягають стягненню на користь позивача: з відповідача 1 ОСОБА_1 у розмірі 4139 гривень 62 копійки та з відповідача 2 ОСОБА_2 у розмірі 4139 гривень 62 копійки.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,12,263-265,352,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 31.07.2007 року № 189 в розмірі 551949 (П`ятсот п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот сорок дев`ять) гривень 55 копійок звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль Mercedes-Benz модель ML 350, 2006 року випуску, тип: легковий універсал-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 , шляхом продажу з прилюдних торгів в порядку здійснення виконавчого провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4139 гривень 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4139 гривень 62 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2019 року.

Головуючий Баранов О.І.