Провадження №2/523/660/19
"13" березня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недостач,-
Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_1 працює у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 08.08.2011 року на посаді касира-операціоніста, що підтверджується трудовою угодою.
ОСОБА_2 працює у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 13.04.2011 року, на посаді керівника віділення «Дніпровське" Південного ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" з 02.08.2011 року, що підтверджується трудовою угодою.
02.08.2011 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
За результатами внутрішньобанківської перевірки було встановлено, що 03.10.2014 р. ОСОБА_1 здійснила видачу грошових коштів з каси у розмірі - 962995,08 грн. та 4968 Дол. США керівнику віділення "Дніпровське" Південного ГРУ ЛАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2, за її ж вказівкою.
ОСОБА_2 отримані від ОСОБА_1 грошові кошти передала невстановленій особі, а 04.10.2014 року сформувала фіктивні проводки про фактичну наявність надлишків у касі.
Відповідачі у своїх письмових поясненнях повністю визнають свою провину, що підтверджується поясненнями.
В судове засіданні представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом, причин неявки суду не повідомили. З заявами про розгляд справи не зверталися. Жодних заяв, клопотань чи відзиву на адресу суду не надходило.
У зв`язку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, про те, що ОСОБА_1 працює у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 08.08.2011 року на посаді касира-операціоніста, що підтверджується трудовою угодою (а.с.12-14).
ОСОБА_2 працює у ПАТ КБ «ПриватБанк» з 13.04.2011 року, на посаді керівника віділення «Дніпровське" Південного ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк" з 02.08.2011 року, що підтверджується трудовою угодою (а.с.15-18).
02.08.2011 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с.19).
За результатами внутрішньобанківської перевірки було встановлено, що 03.10.2014 р. ОСОБА_1 здійснила видачу грошових коштів з каси у розмірі - 962995,08 грн. та 4968 Дол. США керівнику віділення "Дніпровське" Південного ГРУ ЛАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2, за її ж вказівкою. ОСОБА_2 отримані від ОСОБА_1 грошові кошти передала невстановленій особі, а 04.10.2014 року сформувала фіктивні проводки про фактичну наявність надлишків у касі.
Відповідачі у своїх письмових поясненнях повністю визнають свою провину, що підтверджується поясненнями (а.с.33,34,36,37-39).
Згідно вимог ч. 1 ст. 130 КзпП України законодавцем встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
Частиною другою вищевказаної встановлено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Згідно вимог ч. 1 ст. 132 КзпП України визначено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.
Відповідно до вимог пп. 2, 6 ст. 134 КзпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами або якщо відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків.
При цьому, статтею 138 КзпП України законодавцем в імперативному порядку встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.
Відповідачі не спростували жодним належним і допустимим доказом зазначені позивачем обставини.
Тому з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідачів в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір у розмірі 654 гривні 00 копійок на користь позивача.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недостач - задовольнити.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2019 року.

Суддя Аліна С.С.