15.10.2019 Єдиний унікальний номер 205/5241/19
Провадження № 2н/205/246/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді - Шавули В.С., за участю секретаря Далакяна Л.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі, яку скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.

02 жовтня 2019 року цивільна справа надійшла до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Дослідивши матеріали справи суд виходить із наступного.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Часиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

20 червня 2019 року суддя на виконання положень ч.5 ст. 165 ЦПК України звернувся до відповідного органу із запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника, відповідь на який надійшла до суду 05 липня 2019 року (а.с.13).

Із наданих адресно-довідковим підрозділом ГУМВС УДМС України в Дніпропетровській області відомостей встановлено, що боржник - ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться.

Положеннями ч.9 ст. 165 ЦПК України чітко визначено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 суд прийняв відповідне вмотивоване рішення у формі ухвали про відмову у видачі судового наказу, яке скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року.

Так, згідно зі ст.. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді зазначеної заяви, запобігання звинувачень у заінтересованості в результатах розгляду справи, запобігання виникненню конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід головуючому судді Шавулі В.С.

Згідно із ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід головуючому судді Шавулі В.С. по цивільній справі ЄУН 205/5241/19 (Провадження №2н/205/133/18) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 .

Цивільну справу ЄУН 205/5241/19 (Провадження №2н/205/133/18) за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів із ОСОБА_2 , передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула