Ухвала

18 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 345/1474/19

провадження № 61-18091ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петров Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення, просив визнати дії КП «Водотеплосервіс» щодо нарахування йому оплати за послугу із централізованого опалення за різницею показань двох теплолічильників некомерційного обліку за місцем встановлення за період з 01 жовтня 2018 року по 01 квітня 2019 року протиправними; зобов`язати КП «Водотеплосервіс» здійснити йому перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення за нормами споживання в опалювальному періоді 2018/2019 роки, і надалі, до встановлення комерційного вузла обліку тепла на вводі під`їзду № 1 будинку 15 б на вулиці Пушкіна , нараховувати плату за послугу з централізованого опалення за нормами споживання.

Позивач заявлені вимоги обґрунтував тим, що КП «Водотеплосервіс» у лютому 2016 року безпідставно, без попередження і дозволу споживачів та співвласників сумісного майна будинку №13 в демонтував теплолічильник споживачів, встановлений у 2000 році у підвалі багатоповерхового будинку № 13в на вул. Пушкіна в м. Калуші за кошти споживачів тепла згідно проекту, погодженого з ДМП «Калуштеплокомуненерго», та який був встановлений на подавальному трубопроводі розподільчої теплової мережі після центрального теплового пункту вузла обліку теплової енергії з ультразвуковим витратоміром на групу будинків №3,3а,3 б , 13а, 13б,13в,15,15а,15б,15в на вул. Пушкіна в м. Калуші , і на цьому місці встановив свій, іншого типу, в комплекті з лічильником гарячої води, похибка показань якого у 3 та у 5 разів більше за похибку показань демонтованого ультразвукового витратоміра теплолічильника. Відповідач також зменшив діаметр подавального трубопроводу у місці встановлення лічильника гарячої води теплолічильника.

У 2017 році відповідач додатково встановив теплолічильник на подавальному трубопроводі розподільчої теплової мережі групи будинків № 3, 3а, 3б в комплекті з лічильником гарячої води і неправомірно нараховує позивачу плату за спожиту теплову енергію за різницею показань двох теплолічильників на групу будинків. Такого порядку нарахування плати за спожиту теплову енергію Правила надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення не передбачають.

У відповідності до п.12 Правил тільки «у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями». Згідно п.21 Правил «у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання».

Проживає за адресою АДРЕСА_6 , і у даному багатоквартирному будинку не встановлений будинковий прилад обліку теплової енергії. Даний прилад встановлений на будинку №13в вул. Пушкіна в м. Калуш , відповідно відпуск теплової енергії проводиться по фактичних показниках загально-будинкового приладу обліку теплової енергії будинків на вул . Пушкіна , № 3,3а,3б, 13а,13б,13в, 15,15 а,15б,15 в. У зв`язку із цим виникають великі втрати теплової енергії при вході до квартири позивача.

Нарахування оплати за спожиту теплову енергію здійснюється за різницею показань двох теплолічильників , які не є вузлом комерційного обліку даного будинку згідно чинного законодавства України. Тільки після встановлення в під`їзді №1 багатоквартирного будинку №15 вузла комерційного обліку зобов`язаний буде сплачувати за спожиту енергію за показниками лічильника. 08 лютого 2019 року звернувся до відповідача про нарахування плати за тепло за нормами споживання в опалювальному періоді 2018/2019, і надалі нараховувати плату за спожиту теплову енергію за нормами споживання до встановлення вузла комерційного обліку на вводі під`їзду №1 будинку №15 б по вул. Пушкіна , однак отримав неправомірну відмову обґрунтовану тим, що законність встановлення лічильника на житловому будинку 13 по вул. Пушкіна в м. Калуш перевірена в процесі розгляду справи Калуським міськрайонний судом за № 345/1939/18.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення задоволено частково. Визнано дії КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради щодо нарахування оплати за послугу із централізованого опалення за різницею показань теплолічильників обліку за місцем встановлення протиправними. Зобов`язано КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради здійснити ОСОБА_1 перерахунок оплати за послугу з централізованого опалення за нормами споживання встановленими органом місцевого самоврядування в опалювальному періоді з 08 лютого 2019року.

04 жовтня 2019 року КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову є визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та незмінну судову практику у цій категорії справ.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Водотеплосервіс» Калуської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок оплати за послугу із централізованого опалення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров