ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3806/18 Номер провадження 22-ц/814/753/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Велікданова Сергія Костянтиновича в інтересах кредитної спілки «Аккорд» на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на незаконну діяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на незаконну діяльність державного виконавця, посилаючись на те, що рішенням Октябрського районного суду у м. Полтаві від 10 лютого 2009 у справі №2-2112/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до КС «Аккорд» в сумі 60 600 грн. 04 листопада 2009 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №15771323. Понад 7 років державний виконавець не вчиняв жодних дій щодо примусового виконання рішення. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 липня 2017 року у справі №554/1864/17 визнано вказану бездіяльність неправомірною і зобов'язано ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві виконати свій обов'язок і надати відповідну інформацію позивачу про хід виконавчого провадження. 28 липня 2018 року скаржник отримав лист від Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, в якому було повідомлено про закриття виконавчого провадження в 2014 році на підставі п. 2 ч. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» Вважає, що закриття виконавчого провадження є незаконним, тому і звертається до суду з даною скаргою.

Просила визнати оскаржувані дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві неправомірними і зобов'язати заступника начальника ГТУЮ з питань Державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби м. Києва Чепурного В.М., Гоція Б.І. начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві або іншу посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу заявника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771323.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_3 на незаконну діяльність державного виконавця задоволено частково.

Визнано оскаржувані дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо закриття виконавчого провадження №15771323 - неправомірними.

Зобов'язано посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу скаржника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771498.

В іншій частині скарги відмовлено.

З даною ухвалою не погодився директор кредитної спілки «Аккорд» - Велікданов С.К. та подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просив ухвалу суду скасувати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представника КС «Аккорд», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2009 року у справі №2-2112/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до КС «Аккорд» в сумі 60600 грн.

04 листопада 2009 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №15771323.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 липня 2017 року у справі №554/1864/17 задоволено скаргу ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність державного виконавця. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Сакун О.Б. і зобов'язано державного виконавця або іншу посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимоги заявника про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження у справі №2-2112/09. (а.с.4-7)

Відповідно до листа Шевченківського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві від 28 липня 2017 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №15771323, за вимогами виконавчого листа №2-2112 від 10 червня 2009 року Октябрського районного суду м. Полтави про стягнення з КС «Аккорд» на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 60600,00 грн. 26 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.8)

Оскільки ухвалою Господарського суду м. Києва від 25 червня 2014 року у справі № 910/22191/13, затверджено мирову угоду між КС «Аккорд» та кредиторами.

Проте, як зазначено скаржником вона жодної мирової угоди не підписувала.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, ст. 372 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) передбачала порядок укладення мирової угоди в процесі виконання, а саме, що мирова угода укладається між сторонами виконавчого провадження та подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб. За результатами розгляду мирової угоди суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи дана процедура укладення мирової угоди в процесі виконання дотримана не була, рішення суду на підставі якого виданий виконавчий документ не скасовано, виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню судом не визнавався, а тому у державного виконавця не було підстав закінчити виконавче провадження за ч. 2,4 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення скарги, а саме визнання оскаржуваних дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо закриття виконавчого провадження №15771323 - неправомірними та зобов'язання посадової особи відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу скаржника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771498.

Посилання КС «Аккорд» на те, що ОСОБА_3 пропущено строк на подачу скарги є безпідставними оскільки, скаржник зазначила, що дізналася про закриття виконавчого провадження 15 травня 2018 року з листа заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань Державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби м. Києва, який наданий на виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 знала про оскаржувану постанову КС «Аккорд» не надало, винесення ухвали Октябрського районного суду від 04 жовтня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 05 грудня 2016 року в яких міститься інформація про закриття виконавчого провадження також не можуть свідчити про обізнаність скаржника зважаючи, що відсутні докази повідомлення ОСОБА_3 про розгляд справи та отримання даних документів.

Не є підставою для скасування ухвали суду доводи наведені в апеляційній скарзі щодо незазначення при зверненні до суду з даною скарго як заінтересовану особу КС «Аккорд» так як відповідно до матеріалів справи представник КС «Аккорд» ознайомлювався з матеріалами справи, подавав заперечення на скаргу ОСОБА_3 та брав участь при розгляді скарги судом першої інстанції, тобто право на доступ до суду не порушено.

Посилання КС «Аккорд» на ухвалу Господарського суду міста Києва 25 червня 2014 року якою укладено мирову угоду є безпідставним, оскільки не спростовує порушення державним виконавцем процедури передбаченої ст. 372 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), а мирова угода, затверджена ухвалою Господарського суду міста Києва 25 червня 2014 року у справі № 910/22191/13 про банкрутство боржника - Кредитної спілки «Аккорд», не є тотожною укладенню мирової угоди в процесі виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, та не може бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а підстави для зміни чи скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Велікданова Сергія Костянтиновича в інтересах кредитної спілки «Аккорд» - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 15 березня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко