Провадження №22-ц/812/543/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2019 року м. Миколаїв

справа № 490/6090/18

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Центральний відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 7 грудня 2018 року під головуванням судді Чулуп О.С. у приміщенні цього суду, повний текст ухвали складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначав, що 06 червня 2007 року між ним та Банком було укладено кредитний договір № 640/266-К266, відповідно до умов якого він отримав кредит у сумі 28700 доларів США строком до 05 червня 2022 року з оплатою 13 % річних. Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку Банку було передано квартиру АДРЕСА_1 у Миколаєві.

27 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис № 17386 щодо звернення стягнення на вищевказане іпотечне майно.

На думку позивача, виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог законодавства, оскільки при його вчиненні нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягали стягненню.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

В обґрунтування заяви зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2018 року заяву задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 27 вересня 2017 року № 17386, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», посилаючись на те, що при розгляді заяв про забезпечення позову недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Сіхарулідзе Д.Г. - просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Сіхарулідзе Д.Г. - підтримав викладені у відзиві на апеляційну скарзі доводи.

Представник АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла заява з проханням розглядати справу без участі Банку, в якій також зазначено, що АТ «Укросоцбанк» свою апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. п. 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 27 вересня 2017 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 просив зупинити стягнення за вищевказаним виконавчим написом, оскільки постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження за даним виконавчим документом (а.с. 35).

Наведені обставини вказують на можливу загрозу істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення його позову, а тому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України є підставою для забезпечення позову.

Спосіб забезпечення позову відповідає вимогам наведених процесуальних норм, а саме п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, є співмірним заявленим позовним вимогам та не порушує права інших учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги стосовно недопустимості забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, не заслуговують на увагу, оскільки оскаржуваною ухвалою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, законність якого оскаржується позивачем, а не на підставі виконавчого документу, виданого на виконання рішення суду.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 7 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська

_____________________________________________

Повний тест постанови складено 20 березня 2019 року.