Постанова

Іменем України

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 316/2100/15-ц

провадження № 61-18932 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 січня 2017 року

у складі судді Вільямовської Н. О. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю.,

Онищенка Е. А., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ, Банк) «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 29 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком (далі - АКБ) «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 500,00 дол. США з розрахунку

11,90 % річних за користування кредитом на строк до29 листопада 2032 року.

На забезпечення виконання зобов?язання за кредитним договором було укладено окремі договори поруки від 29 листопада 2007 року між АКБ

«ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»,

ОСОБА_1 (поручитель), ОСОБА_2 (поручитель) та

ОСОБА_3 (боржник), згідно з якими поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за вказаним кредитним договором.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, унаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» стало новим кредитором у зазначених зобов`язаннях.

Оскільки, позичальник як і поручителі свої зобов`язання за кредитним договором і договорами поруки належним чином не виконували, у результаті чого станом на 28 липня 2015 року утворилась заборгованість

у розмірі 702 970,81 грн, яка складається з: 620 791,03 грн - тіло кредиту, 82 179,78 грн - відсотки.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути з

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 702 970,81 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 січня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації

ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ПАТ «Дельта Банк» своїми правами та обов`язками, передбаченими положеннями статейЦПКУкраїни10, 11, 60 ЦПК України щодо подання доказів та доказування обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі, не скористалося, причини ненадання доказів суду не повідомило, набуття права вимоги

від АКБ «ТАС-Комерцбанк» до ПАТ «Сведбанк» за кредитним договором не довело, що не підтверджує набуття позивачем права вимоги.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня

2017 апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації

ПАТ «Дельта Банк»відхилено. Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 січня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, які ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що за відсутності доказів переходу від АКБ «ТАС-Комерцбанк» до ПАТ «Сведбанк», що тягне законність права переходу від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав нового кредитора (прав вимоги), тому ОСОБА_3 , як позичальник, не зобов`язаний виконувати свій обов`язок новому кредиторові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, витребувано цивільну справу

№ 316/2100/15-ц із Енергодарського міського суду Запорізької області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У вересні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неправильно встановлено обставини справи, що мають значення для справи.

Зазначає, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого

ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» став новим кредитором у зазначених зобов`язаннях згідно зі статтями 512-514, 516, 517 ЦК України.

Вказує, що відповідачі не виконували взяті на себе зобов?язання ні перед первісним, ні перед новим кредиторами, що є порушенням умов кредитного договору та діючого законодавства України.

Крім того, судом першої інстанції не було витребувано у ПАТ «Дельта Банк»договір про перехід права вимоги між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», що призвело до неповного та всебічного розгляду справи.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_3 , в якому, зазначається, що судові рішення є законними та обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судами правильно зроблено висновок про недоведеність позивачем обставин у справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 листопада 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 40 500,00 дол. США з розрахунку 11,90 % річних за користування кредитом на строк до29 листопада 2032 року.

На забезпечення виконання зобов?язання за кредитним договором було укладено окремі договори поруки від 29 листопада 2007 року між АКБ

«ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»,

ОСОБА_1 (поручитель), ОСОБА_2 (поручитель) та

ОСОБА_3 (боржник), згідно з якими поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за вказаним кредитним договором.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, унаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» стало новим кредитором у зазначених зобов`язаннях.

ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у результаті чого станом на 28 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 702 970,81 грн, яка складається з: 620 791,03 грн - тіло кредиту, 82 179,78 грн - відсотки.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до положень статей 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами

(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно

до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України

від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Встановлено, що боржник за кредитним договором не сплачував заборгованість ні новому, ні попередньому кредитору, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

Таким чином, судами не враховано вимог зазначених положень закону, не надано належної оцінки доводам позивача та наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого зроблено передчасний висновок про відсутність доказів переходу права вимоги до позивача.

При цьому суди не звернули уваги на те, що на а. с. 24, 25, т. 1, містяться виписка з договору купівлі-продажу прав вимоги, акт приймання-передачі прав вимоги до цього договору, якими ПАТ «Сведбанк» передало

ПАТ «Дельта Банк»право вимоги саме до відповідача. Цей правочин не оспорений (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину), тому суди не вказали, у зв'язку з чимвиникли сумніви щодо цього правочину, а якщо вони виникли, то у силу частини четвертої статті 10 ЦПК України

2004 року (обов`язки суду у змагальності процесі) суди мали би поставити на обговорення питання щодо доведення (витребування) доказів переходу права вимоги від АКБ «ТАС-Комерцбанк» до ПАТ «Сведбанк».

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості здійснити розрахунок заборгованості відповідача перешкоджає прийняттю законного рішення у справі.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 січня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня

2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк