Справа № 172/1644/18
Провадження № 2/172/108/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог вказує, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2004 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі 75 грн. щомісяця на її користь на утримання неповнолітньої доньки. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 26.05.2016 року збільшено розмір аліментів, що були стягнуті за вищевказаним рішенням, та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 квітня 2016 року до повноліття дитини.

Відповідач протягом тривалого часу не сплачує аліменти на утримання доньки, у звязку з чим станом на 01.12.2018 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів. Оскільки заборгованість зі сплати аліментів утворилася через неналежне виконання відповідачем своїх обовязків, тому з відповідача необхідно стягнути неустойку (пеню) в розмірі 19351,45 грн.

Ухвалою судді від 08.02.2019 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та викликати учасників справи.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Крім того, позивачем в ході розгляду справи надано розрахунок пені за прострочення сплати аліментів на суму 75 722,52 грн.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

09.06.2016 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області позивачу виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на підставі рішення суду від 26.05.2016 року на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 квітня 2016 року до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Васильківського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетрвоській області від 29.12.2016 року виконавчий лист прийнято до виконання.

З розрахункового листа виданого державним виконавцем Васильківського РВ видно, що станом на 01.12.2018 року ОСОБА_2 має заборгованість за виконавчим листом

№ 172/314 від 09.06.2016 року у сумі 19351,45 грн.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Такої правової позиції дійшла ОСОБА_4 Верховного Суду в своїй постанові від 25 квітня 2018 року, прийнятої за наслідками розгляду справи №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18).

Відповідно ж до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наданого позивачем розрахунку видно, що сума пені з вересня 2016 року по листопад 2018 року складає 75 722,52 грн.

Оскільки приписами ст. 196 СК України обмежено розмір суми неустойки (пені), яка може бути стягнута з боржника, до розміру, який не може перевищувати 100 % заборгованості, суд приходить до висновку, що сума, яка підлягає стягненню повинна бути не більшою суми боргу.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 19 351,45 грн., у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 196 Сімейного Кодексу України,

ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 279, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2) пеню за несплату аліментів на утримання дитини за період з 01.09.2016 року по 01.12.2018 року у розмірі 19351 (девятнадцять тисяч триста пятдесят одна) гривня 45 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дн його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк