ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/84/17
Провадження № 22-ц/4820/1763/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., (суддя доповідач), Грох Л. М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання - Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта - адвоката Сергійчука Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2019 року, суддя Вдовичинський А.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

встановив :

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Гуменюк Т.М., що полягають у прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №59073092) від 13.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 222 593 грн. 58 коп., скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №59073092) від 13.05.2019 року та стягнення з нього виконавчого збору в сумі 222 593 грн. 58 коп.

В обґрунтування скарги зазначив, що державний виконавець прийняв оскаржувані постанови з порушенням процесуального закону що є підставою для обов`язкового скасування.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначив, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому судом необґрунтовано відмовлено у відкриті провадження. Для стягнення заборгованості по кредитному договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» самостійно вживало заходів, зокрема зверталося в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, просило суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, в той же час як він, ( ОСОБА_1 ), добровільно сплатив заборгованість, перерахувавши кошти безпосередньо на рахунок стягувача.

При цьому послався на постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №589/6044/2013 щодо відсутності у заявника обов`язку по сплаті судового збору за подачу скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, апеляційної та касаційної скарги.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як встановлено судом першої інстанції, клопотання представника стягувача про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зумовлено вимогами ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої оскарження постанов щодо накладення штрафу та стягнення виконавчого збору повинно розглядатися окружним адміністративним судом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд дійшов висновку, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

На виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10.12.2014 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05.09.2018 року звернуто стягнення на предмет іпотеки у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ПП «Партнер-I», ПП «Партнер-II», ПП «Партнер-III», ПП «Партнер-IV», ПП «Партнер-V», ОСОБА_3

04.12.2018 року борг перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був погашений боржником.

На думку колегії суддів оскаржувані дії державного виконавця відділу ДВС Гуменюк Т.В. виходять за межі виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 447 та ч. 1 ст. 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В той же час, визначення юрисдикційності скарги залежить від установлення судами таких обставин: чи є вказана скарга реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб`єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто, примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови

державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Якщо ж виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Вказана правова позиція відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 213/2012/16, від 03.10.2018 року у справі № 320/7888/16-ц, від 16.01.2019 року у справі № 279/3458/17-ц.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що передбачено як і частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і частиною 1 статті 287 КАС України.

В даній справі ОСОБА_1 оскаржив дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення, а постанови, виданої іншим органом, а саме Кам`янець-Подільським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

На підставі наведеного судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23.10.2019 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова