Справа № 215/1090/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області

у складі : головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

За участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача, адвоката - Мельник Л.Г.

представника третьої особи - Алєнічевої С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі №1 в м.Кривому Розі в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, третя особа виконком Тернівської районної у місті ради

СУТЬ СПОРУ:

23.03.2018 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до матері дитини ОСОБА_3 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , 2011 р.народження з ним як батьком за адресою по АДРЕСА_1 , припинення стягнення аліментів на користь матері, та стягнення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що проживав з відповідачем спільно з березня 2005 по лютий 2013 р.р. Після припинення спільного проживання, син проживає з матір`ю по АДРЕСА_2 . Вказує, що матір дитини ОСОБА_3 не працює, не створює для дитини необхідні умови для виховання, належно не забезпечує дитину, не дбає належним чином про здоров`я сина. Спілкуючись з дитиною він бачить, що син не доглянутий, постійно має брудний одяг, неохайний вигляд, незважаючи на регулярну виплату аліментів, тому у позивача виникло питання витрачання коштів матір`ю дитини. З`ясувалося, що ОСОБА_3 аліменти витрачає переважно на купівлю спиртних напоїв, та власне дозвілля, що позивачем з`ясовано з роздруківки руху грошових коштів по картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк» на який позивач перераховує аліменти. Він звернувся з відповідною заявою до служби у справах дітей, та рішенням органу опіку відповідач була зобов`язана надавати підтверджуючі документи щодо цільового використання коштів. Крім того в соціальних мережах ОСОБА_3 викладає світлини, де вона відпочиває зі знайомими, видно що вона в присутності дитини вживає спиртні напої, палить, вказана поведінка матері негативно впливає на дитину.

Відповідно просить визначити місце проживання сина ОСОБА_5 з ним як батьком, припинити стягнення аліментів на користь відповідача згідно виконавчого листа №2/215/844/15 від 23.06.2015 р., та стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали, вказують також що відповідач тривалий час близько 4 років не працювала, що видно з її трудової книжки, після звернення позивача до суду надала неналежні докази про своє працевлаштування, оскільки згідно трудового договору його строк дії закінчився 29.06.2019 р.

Відповідач ОСОБА_3 направила до суду відзив на позовну заяву а.с.73-78 т.1, яким вважає, що позивач, вказуючи на порушення з її боку інтересів дитини (негативний вплив, зловживання спиртним відсутність догляду та ін.) посилається на обставини які на думку позивача мали місце протягом 2015-2016 р.р. З позовом звернувся до суду в травні 2018 р., тому аналіз доказів зі спливом такого значного перебігу часу не має доказового значення. Вона як мати всіляко йшла на зустріч батькові, щодо вирішення питань його участі у вихованні сина, підтримувала його авторитет «в очах» дитини. ОСОБА_1 сприйняв для себе ці обставини як її самоусунення від виховання, та використав в суді, перекручуючи факти і обставини. Так купівлю дитині речей позивач ніколи не узгоджує з нею, в суді ж «виставляє вказаний факт» як доказ того, щ він є єдиним годувальником дитини. Доказ роздруківки руху коштів по картці з купівлею «спиртне» також інсценоване позивачем. Так, ОСОБА_1 дізнавшись, що я часто купую дитині продовольчі товари: морозиво, солодкі напої, горішки, тощо в відділі «Спиртних напоїв» розташованого поруч магазину і вказаний відділ усі товари в чеку проводить під кодом «спиртне», надав до суду роздруківку коштів. Викладене підтверджується довідкою магазину.

Роздруківка соціальних мереж на думку відповідача не є достовірним доказом, доводи щодо неналажного виховання сина спростовуються належними доказами поясненнями свідків, характеристиками на неї та на дитину, фотографіями, актами з місця проживання.

Самі житлові умови позивача, де ОСОБА_1 просить визначити місце проживання сина, порушують права дитини, вказане житло розташоване на відстані більше 4 км. від школи, та дитини змушена буде користуватися громадським транспортом. Крім того ОСОБА_6 буде мешкати в одній кімнаті з донькою дружини батька ОСОБА_7 , 2011 р.народження які є різностатевими.

Таким чином позивач не навів жодними доказами наявність виняткових обставин відповідно до положень ст.161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, згідно яких малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив а.с.110-115 т.1, спростовуючи твердження відповідача у відзиві, вказує що поведінка відповідача до часу розгляду спору в суді не змінилася починаючи з описаних подій 2015-2106 р.р. Надав роздруківку соціальної мережі «В контакте» відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заперечення а.с.161 т.1, спростовуючи твердження відповідача у відзиві, вказує що як доказ її негативного впливу та «аморальної поведінки» надано її головну сторінку соціальної мережі «В контакте» а сам текст переписки взятий з соцмережі « ОСОБА_8 » в якій ОСОБА_3 не зареєстрована, під іменем невідомої особи під іменем «Валерія». Надала роздруківку терміналу банку та чеку з магазину на купівлю одного і того ж товару під кодом «алкоголь»

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та представник відповідача, адвокат Мельник Л.Г. наполягали на бездоказовості позову, та відсутності виняткових обставин для його задоволення.

Третя особа з боку відповідача без самостійних вимог орган опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради (далі Викнком) надав до суду висновок а.с.12-15 т.2, яким вважає що як мати, так і батько можуть в рівній мірі забезпечити належне виховання, та утримання сина ОСОБА_5 , 2011 р.народження. Дитина не виявляє явної прихильності до одного з батьків, а постійні конфлікти між батьками, негативно впливають на емоційний стан дитини.

В судовому засіданні представник Виконкому Алєнічева С.В. висновок підтримала.

Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.04.2018 р. було відкрито провадження по справі, ухвалено проведення підготовчого розгляду справи в порядку загального позовного провадження а.с.66 т.1.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.07.2018 р. було закрито підготовче провадження, та справа призначена до судового розгляду на 26.07.2018 р.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18.07.2019 р. було витребувано у відповідача ОСОБА_3 оригінал трудової книжки відповідача для огляду.

Інші процесуальні дії не вчинялись.

Заслухавши думки сторін, іх представників, пояснення свідків як з боку позивача, так і з боку відповідача, дослідивши письмові докази надані сторонами по справі, висновок органу опіки та піклування, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини а.с.13, що сторони спільно проживали з березня 2005 р. по лютий 2013 р., від вказаних відносин мають малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю по АДРЕСА_2 окремо від батька.

Згідно пояснень сторін та актів обстеження житлово-побутових умов, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про реєстрацію шлюбу т.1 а.с.12, 15, 84, 84, 191-192, батько дитини має другу малолітню дитину - доньку ОСОБА_10 , 2016 р.народження, проживає по АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_11 , 1989 р.народження та її донькою ОСОБА_12 , 2011 р.народження. Будинок ОСОБА_1 має три кімнати, загальною площею 60 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 проживає в трикімнатній квартирі зі спільною частковою власністю, загальною площею 60,69 кв.м. разом з сином ОСОБА_13 , донькою ОСОБА_14 , 2001 р.нарродження, та бабкою ОСОБА_15 . Вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню відповідно до ст.82 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.161 СК України згідно норм якої якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст.19 СК України наявність письмового висновку органа опіки стосовно вказаного спору між сторонами є обов`язковим.

Тобто вирішальними обставинами які впливають на визначення місця проживання дитини яка не досягла віку 10 років є:

1.Ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків.

2.Прихильність дитини та стан її здоров`я.

3.Заборона передачі дитини на проживання тому з батьків хто не має самостійного доходу, або зловживає алкогольними напоями.

4.Висновок органу опіки, та інші суттєві для справи обставини до яких можливо віднести умови для проживання, зручність розташування житла, графік роботи батьків, укладання шлюбу та ін.

5.Тільки за наявності виключних обставин, малолітня дитина може бути розлучена з матір`ю, згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р.

1. Стосовно ставлення батьків до виховання дитини, то в цьому, як встановлено судом, як мати так і батько прагнуть до виховання дитини, проявляють цікавість до його внутрішнього світу.

Так свідки з боку позивача ОСОБА_16 - хрещений батько ОСОБА_5 , ОСОБА_17 дружина позивача, ОСОБА_18 як мешканець одного району пояснили в суді що ОСОБА_6 прагне більше спілкуватися з батьком, їде до нього з радістю, там є більше можливостей для проведення дозвілля. В батька дитина постійно акуратна, забезпечена дозвіллям, виїжджає з батьком на відпочинок. Натомість мати дитини веде себе грубо, зневажливо спілкується з дитиною, не дає спілкуватися синові та батькові.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в 2013 р. працювала вихователем в дитячому садочку, куди приводили ОСОБА_5 , дитина часто хворіла, але мати займалася «самолікуванням», більше дитиною опікувалася його бабуся. Після реєстрації шлюбу з позивачем, коли ОСОБА_6 став відвідувати домівку батька, вона бачила, дитина налякана, замикалася в собі, мати забороняла йому відвідувати секцію футболу, вела себе грубо по відношенню до дитини. Свідок зареєструвалася в соціальній мережі «В контакте» під псевдонімом, та цілий рік вела переписку з ОСОБА_3 , ця переписка, в якій приорітетами в житті для матері дитини є вживання спиртного та власне дозвілля, залучена позивачем до справи.

Роздруківку з сторінок соціальної мережі «В контакте» а.с.39-59, 125-157 т.1, фото та висловлюваннями зі сторінок цієї мережі, роздруківку руху грошових коштів по картковому рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» за червень-жовтень 2016 р. а.с.60-62, ОСОБА_1 надав суду як докази не цільового використання матір`ю, грошей дитини, «аморальну» її поведінку, та зловживання спиртними напоями

Але свідки з боку відповідача: ОСОБА_19 - голова батьківських зборів класу, ОСОБА_20 і ОСОБА_21 дали суду прямо протилежні свідчення. Пояснили, що ОСОБА_22 приводить ОСОБА_5 до школи майже щодня, а позивач забирає сина зі школи в п`ятницю. Мати дитини приймає активну участь у житті класу, допомагає в проведенні позакласних заходів, ярмарок, нагороджувалася грамотою, дитина завжди доглянута і задоволена, відвідує курси іноземної мови. Навпаки спілкування в родині батька, змінює психологічний стан дитини, звідти він повертається роздратований, грубий, зловживання ж спиртними напоями з боку матері є «видумками» самого позивача.

Викладені свідками з боку відповідача факти підтверджуються подяками матері дитини з боку навчального закладу: в травні 2018 р. за участь у шкільному фестивалі, в 2017-2018 р. як син так і мати дитини нагороджені за участь у шкільному фестивалі сімейної творчості а.с.165-166.

Виключно позитивними характеристиками на ОСОБА_3 і її сина ОСОБА_5 з місця проживання та навчання а.с.80-81 т.1.

Оцінюючи сторінки з соціальної мережі, то суд не може їх взяти до уваги як доказ з підстав їх недопустимості Так згідно норм ст.78 ч.1-2 ЦПК України - суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Певними засобами доказування зловживання спиртними напоями, та негативного впливу на дитину, на думку суду, могли б бути довідки лікувального закладу щодо лікування від алкогольної залежності,довідки про перебування на обліку, постанови по праві про адміністративне правопорушення, характеристики з місця роботи та проживання тощо.

Висловлювання на сторінках соціальних мереж, показові фото, залишаються лише висловлюваннями, факторами зовнішнього прояву, але ніяк не підтверджують факти та обставини матеріальної дійсності, тому з цих підстав не є певними засобами доказування обставин на які посилається позивач ОСОБА_1

Роздруківка руху коштів по картці з купівлею «алкоголь» а.с.61-62 т.1, суд не може взяти до уваги, з огляду на наступне. По перше: вказаний рух коштів надано за період червня-жовтня 2016 р., тобто за три роки до розгляду спору в суді, та не можуть бути допустимими доказами, на час розгляду справи. По друге: купівля з позначкою «алкоголь» здійснювалась в одному магазині «Старий друже», а згідно довідки директора вказаного магазину, в лікеро-горільчаному відділу магазину, реалізуються товари іншої продуктової групи: безалкогольні напої, морозиво, шоколадні вироби, чіпси та ін. а.с.90 т.1. Довідкою банку, фіскальним та товарним чеком за 30.06.2018 р., ОСОБА_3 довела додатково, що під банківською позначкою «алкоголь» у вказаному магазині купувалися насправді шоколадний батончик і безалкогольний напій а.с.164 т.1.

2. Прихильність дитини до батька позивачем ОСОБА_1 не доведена, як вказувалося згідно висновку органу опіки та піклування, дитина прихильна до обох батьків в рівній мірі а.с.12 т.2.

3. Не доведена позивачем ОСОБА_1 і відсутність самостійного доходу в матері, так згідно наказу про прийом на роботу та трудової книжки ОСОБА_3 з 05.07.2018 р. була прийнята на роботу продавцем ТОВ «Приоріті Трейд» а.с.218-219 т.1, а з 29.06.2019 р. працює продавцем ФОП ОСОБА_23 а.с.32-37 т.2. Відсутність доходу є підставою для заборони передачі дитини матері, але в даному випадку спору, наявність доходу в матері, при незначному доході батька в розмірі 3200 грн. на місяць (іншої довідки суду не надано) а.с.27, та розміру отримуваних матір`ю аліментів розмір доходу сторін є рівнозначним.

4. Майже рівнозначними, та такими що відповідають умовам проживання дитини є і житлові умови сторін. Як вказувалося батько дитини має другу малолітню дитину - доньку ОСОБА_10 , 2016 р.народження, проживає по АДРЕСА_1 з дружиною ОСОБА_11 , 1989 р.народження та її донькою ОСОБА_12 , 2011 р.народження. Будинок ОСОБА_1 має три кімнати, загальною площею 60 кв.м.а.с.13-15, 192 т.1. У хлопчика є власне місце для занять, все необхідне, але проживає ОСОБА_6 в одній кімнаті з сестрою ОСОБА_7 , де для них обладнане одне двоповерхове ліжко. Вказані обставини коли діти мають вік 8 років не є критичними, але потребують вирішення для батька в подальшому.

Відповідач ОСОБА_3 проживає в трикімнатній квартирі, загальною площею 60,69 кв.м. разом з сином ОСОБА_13 , донькою ОСОБА_14 , 2001 р.народження, та бабкою ОСОБА_15 . У вказаному помешканні для дитини створені всі належні умови, та дитина має окрему кімнату а.с.191 т.1.

Заслуговує на увагу і менша відстань, відсутність необхідності користуватися громадським транспортом дитиною при слідуванні до школи і назад, від місця проживання матері. Школа знаходиться в 700 метрах від місця проживання ОСОБА_5 , тоді як від місця проживання батька до школи слід добиратися громадським транспортом а.с.87-88 т.1.

Згідно висновку органу опіки від 15.03.2019 р. а.с.12-15 т.1 батько і мати в рівній мірі можуть забезпечити матеріальне утримання і виховання сина ОСОБА_5 , саме з цим висновком погоджується і суд, виходячи з аналізу вищеприведених доказів.

5. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р., як частини національного законодавства, зокрема ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей:

- першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

- відповідальність, права і обов`язки батьків…, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

- Держави-учасниці поважають права та обов`язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються.

- Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

- Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

-Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом.

Таким чином судом встановлено що відповідач ОСОБА_3 як мати не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально-побутові умови проживання дитини з матір`ю є належними.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних доказів, що проживання дитини з матір`ю шкодить інтересам дитини, не доведено виключні обставин, при яких суд міг би прийти до висновку, що при таких обставинах дитина може бути розлучена з матір`ю, і це буде відповідати інтересам дитини.

Обставини при яких опинився ОСОБА_6 на думку суду, не суперечить праву дитини на дозвілля, всебічний розвиток відповідно до її віку, праву дитини на належний фізичний, розумовий, духовний і соціальний розвиток.

При цих основних обставинах, які створюють передумови для проживання дитини з матір`ю, докази надані суду позивачем для проживання дитини з батьком, є непереконливими та недостатніми.

Таким чином на думку суду позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували можливість визначення місця проживання дитини з ним, як батьком, вказане дає суду підстави для відмови як в цій частині позову, так відповідно в частині позову про припинення стягнення аліментів і про стягнення аліментів на утрииманя дитини, відповідно до вимог ст.ст.180, 182 СК України.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 77, 78 79, 43, 49, 141, 263-268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини відмовити.

Повне рішення складено 20.10.2019 р.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 30 днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: виконком Тернівської районної у місті ради, 50079, м.Кривий Ріг, вул.Короленка, 1-а, .

СУДДЯ: