Справа №: 400/1019/18
Провадження № 2/400/64/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи це тим, що відповідач 02 квітня 2018 року взяла у нього в борг гроші в сумі 3000 доларів США, які обіцяла повернути до 02 червня 2018 року, про що відповідач написала розписку в присутності свідків, але кошти на день подачі заяви не повернула. Сума неповернутих коштів становить 3000 доларів США, що станом на дату подання позовної заяви становить 82350 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в розмірі 82350 гривень, а також: проценти в розмірі 5676 гривень 51 копійка за період з 03.06.2018 року по 15.08.2018 року, три проценти річних з простроченої суми боргу в сумі 500 гривень 87 копійок, та сплачені судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 885 гривень 27 копійок.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить справу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2018 року позивач та відповідач уклали договір позики грошових коштів(а.с.7), згідно умов якого відповідач взяла у позивача в борг гроші в розмірі 3000 доларів США, які зобовязалася повернути до 02 червня 2018 року, про отримання вказаної суми відповідач написала розписку в присутності свідків. Однак, до дня предявлення позову відповідач борг не повернула, на неодноразові пропозиції позивача виконати боргові зобов'язання не реагувала.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були переданні йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановленні договором.

Як вбачається з договору позики грошових коштів від 02.04.2018 року та розписки від 02.04.2018 року(а.с.7), ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші в сумі 3000 доларів США, що в перерахунку на національну валюту станом на 15.08.2018 року становить 82350 гривень(а.с.11), які відповідач зобовязалася повернути до 02 червня 2018 року.

На день розгляду справи судом сума позики позивачу не повернута, що свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору, а тому позов в частині стягнення грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що на день предявлення позову становить 82350 гривень, підлягає задоволенню.

Відповідач також не сплачувала проценти за користування позикою. Згідно ст.536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З урахуванням вищевказаного, сума процентів за договором за користування коштами складає за період з 03.06.2018 року по 15.08.2018 року 5676 гривень 51 копійка, яку відповідач зобовязана сплатити позивачу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за

неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевказаного, три проценти річних від простроченої суми за період з 03.06.2018 року по 15.08.2018 року складає 500 гривень 87 копійок.

Таким чином, відповідач зобовязана сплатити позивачу суму боргу, яка становить 82350 гривень, проценти в розмірі 5676 гривень 51 копійка за період з 03.06.2018 року по 15.08.2018 року, три проценти річних з простроченої суми боргу в сумі 500 гривень 87 копійок.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду, були понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 885 гривень 27 копійок, що підтверджується платіжною квитанцією. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 885 гривень 27 копійок судового збору.

На основі викладеного, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 536, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 264, 265, 273, 282ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1: 82350(вісімдесят дві тисячі триста пятдесят) гривень боргу за договором позики від 02 квітня 2018 року; проценти в розмірі 5676(пять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 51 копійка; 500(пятсот) гривень 87 копійок - три проценти річних від простроченої суми боргу; 885(вісімсот вісімдесят пять) гривень 27 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя(підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Петрівського райсуду Ю.В.Шаєнко