ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2н-3693/2010
Провадження № 22-ц/4820/1597/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.,

з участю ОСОБА_1 та її представника - адвоката Романішина О.О.,

представника Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області - Новіцької Л.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року, суддя Приступа Д.І., у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Новіцької Л.С. щодо невчинення дій по закриттю виконавчого провадження згідно з п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження.

В обґрунтування доводів скаржник зазначила, що на виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2н-3693/10 від 29 липня 2010 року вона, як боржник за виконавчим провадження, повинна була відшкодувати стягувачу ПАТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» грошові кошти. З метою виконання судового рішення 25 січня 2019 року вона зареєструвала у канцелярії Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заяву про виконання зобов?язання в повному обсязі. Разом із цією заявою нею було подано акт прийому-передачі переказного акцептованого векселя на ПАТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» у двох примірниках та оригінал платіжного, розрахункового засобу - цінного паперу переказного акцептованого векселя серії АА №0075855 від 21 січня 2019 року на суму 50000 грн. 22 лютого 2019 року державним виконавцем вищевказані документи було повернуто заявнику та надано відповідь про відмову у складенні акту про повне добровільне виконання рішення та/або акту прийому-передачі переказного векселя, кожний з яких є підставою для закінчення виконавчого провадження. Вважає, що вказані дії державного виконавця щодо неприйняття векселя у якості погашення заборгованості на підставі судового наказу є незаконними. При цьому, на думку скаржника передача переказного векселя в рахунок погашення боргу, є належним виконання судового рішення і є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного управління юстиції у Хмельницькій області задоволено, визнано протиправною бездіяльність державного виконавця щодо не закриття виконавчого провадження відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язано державного виконавця закрити виконавче провадження, яке відрите на виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2010 року №2н-3693/10.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що боржник добровільно пред`явила для погашення заборгованості переказний вексель, проте виконавець та стягувач відмовилися від його прийняття без обґрунтування такої відмови, тому рішення державного виконавця є незаконним та безпідставним, таким, що порушує права та інтереси скаржника, яка, в свою чергу, вчинила необхідні дії для належного виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі Перший відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

На обґрунтування скарги апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам чинного матеріального та процесуального законодавства, зокрема у Законі України «Про виконавче провадження» не передбачено можливості завершення виконавчого провадження на підставі векселя або іншого цінного паперу, а тому державним виконавцем неможливо було сформувати постанову про закінчення виконавчого провадження. В той же час боржнику було запропоновано звернутися із вказаним векселем безпосередньо до стягувача, та у разі його прийняття стягувачем, з відповідними підтверджуючими документами повторно звернутися до органу державної виконавчої служби. Вказані рекомендації боржником виконано не було. Апелянт вважає, що відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тобто стягнення заборгованості. У відповідності до ст. ст. 44, 47 цього Закону органи державної виконавчої служби мають свої депозитні рахунки, на які, в разі погашення заборгованості за виконавчим документом, зараховуються кошти. Проте, станом на час прийняття судом оскаржуваного судового рішення, на депозитному рахунку відділу кошти в рахунок погашення заборгованості по виконанню судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2н-3693/10 від 29 липня 2010 року не надходили, тому підстав для закінчення виконавчого провадження не вбачається. З урахуванням даних обставин вважає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку щодо наявності підстав для закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням судового рішення.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити. ОСОБА_1 та її представник в суді проти апеляційної скарги заперечили, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржується. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи орган державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 200 року в справі №2н-3693/10 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» заборгованість по договору про відкриття карткового рахунку з встановленою відновленою кредитною лінією в сумі 48101,96 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» понесені судові витрати по 120,25 грн. а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення по 15 грн. (т.1, а. с. 21).

14 червня 2013 року на примусове виконання судового рішення державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Горбатюк Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 1, а. с. 38).

23 вересня 2013 року постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області Горбатюк Т.В. приєднано виконавче провадження №38481416 з примусового виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2н-3693/10 від 29 липня 2010 року до зведеного виконавчого провадження №38616803, яке веде Перший міський відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (т. 1, а. с. 68).

В березні 2019 року боржник ОСОБА_1 звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області із письмовою заявою про належне виконання зобов`язань (в порядку ст. ст. 545, 613 ЦК України), та надала посвідчену копію платіжного, розрахункового засобу - цінного паперу переказного акцептованого векселя серії АА 0075855 на суму 50000 грн. У своїй заяві просила винести постанову про закінчення виконавчого провадження (т. 2, а. с. 64).

12 квітня 2019 року Перший відділ державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області на звернення ОСОБА_1 надав відповідь про те, що Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено завершення виконавчого провадження на підставі векселя. Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі згідно з виконавчим документом, тобто стягненням заборгованості, а ч. 1 ст. 47 цього Закону передбачає, що грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Враховуючи вимоги чинного законодавства, станом на 11 квітня 2019 року на депозитному рахунку відділу кошти стягнуті на користь стягувача та виконавчого збору відсутні.

Вимоги скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на необхідності закриття виконавчого провадження за виконавчими листами на виконання судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2н-3693/10 від 29 липня 2010 року, у зв`язку з тим, що, як вважає скаржник, вона добровільно виконала свої зобов`язання шляхом направлення на адресу стягувача та органу державної виконавчої служби цінного паперу - векселя на загальну суму 50000 грн.

Згідно з положеннями статті 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду. Що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 47 цього Закону, грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Відповідно до п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби чи приватного виконавця здійснюється на підставі платіжних доручень. Копії платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування коштів стягувачам долучаються до матеріалів виконавчого провадження, яким визначено належність указаних коштів стягувачам.

Таким чином, виконання рішення в повному обсязі - це повне фактичне виконання резолютивної частини рішення, яка зазначена у виконавчому документі, як то повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів, яка визначена рішенням, що підтверджується копіями платіжних доручень (реєстри до платіжних доручень) про перерахування відповідної суми коштів стягувачу.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що повна фактична виплата особі, на користь якої ухвалено рішення суду, суми коштів може бути здійснена боржником в самостійному порядку, про що відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону, сторони, зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця.

Отже, у разі самостійного виконання рішення боржником, щодо повної фактичної виплати особі суми коштів, на користь якої ухвалено рішення суду, боржник зобов`язаний надати виконавцю платіжний документ (квитанцію, платіжне доручення з відміткою банку про перерахування, тощо), який підтверджує сплату коштів стягувачу.

Також слід зазначити, що стягувач також зобов`язаний письмово повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання боржником рішення суду.

Таким чином, у разі виконання рішення суду щодо виплати стягувачу суми коштів боржником в самостійному порядку, підтвердженням повного фактичного виконання рішення суду щодо стягнення визначеної суми коштів може бути як наданий боржником платіжний документ, так і надане стягувачем письмове повідомлення про повне самостійне виконання боржником відповідного рішення.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги, оскільки ОСОБА_1 не було надано відділу ДВС платіжного доручення на виконання рішення суду про стягнення суми коштів, а від стягувача не надходило письмове повідомлення про повне самостійне виконання боржником рішення

Враховуючи викладене, судове рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Крім того слід також зазначити, що ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» передбачено можливість видавати переказні і прості векселі лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Однак вищевказані умови закону щодо можливості оформлення грошового боргу векселями не регулюють питання виконання судового рішення про стягнення грошових коштів. Питання виконання судових рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження», яким не передбачено такої можливості. Слід також звернути увагу на ту обставину, що справа не містить доказів укладення письмового договору щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів, що є обов`язковою передумовою для такого виду розрахунків відповідно до вищезазначеної правової норми.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Частина 5 статті 128 ЦПК України передбачає, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому засіданні справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Однак судом не дотримано вищевказаних вимог процесуального закону, оскільки, як вбачається з клопотання начальника Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Загребельного О.П. від 18.06.2019 року, повідомлення про судове засідання 18.06.2019 року було отримано органом ДВС у день судового засідання, тобто 18.06.2019 року, у зв`язку з чим учасник справи просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с. 85).

Однак судом було проігноровано вказане клопотання, що призвело до порушення процесуального права учасника справи на участь в судовому засіданні, на що було наголошено представником апелянта в апеляційній скарзі.

Вказане порушення норм ЦПК України є самостійною підставою для скасування судового рішення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921 грн. (за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (, місцезнаходження за адресою: вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький) судовий збір у сумі 1921 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.10.2019 року.

Судді Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк