Справа № 344/7690/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/1414/19
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Мелінишин
У Х В А Л А

21 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Мелінишин Г.П., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Пастернак І.А., ухвалене 17 вересня 2019 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 24 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про перерахунок заробітної плати (посадового окладу) відповідно до галузевої угоди, стягнення недоотриманої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та визнання дій відповідачів в трудових відносинах при визначенні посадового окладу дискримінаційними.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 18 жовтня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки в порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 356 ЦПК України до неї не долучено документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній з 01 вересня 2015 року) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом зазначеної норми закону, в справах, що випливають із трудових відносин, від сплати судового збору звільняються позивачі лише у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Разом з тим, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) в розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Згідно з частиною третьою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення заробітної плати, але в частині позовних вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку та визнання дій відповідачів дискримінаційними в трудових відносинах при визначенні посадового окладу йому необхідно сплатити судовий збір.

Як передбачено підпунктом шостим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення до суду) судовий збір сплачується за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання заяви немайнового характеру - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становив 1 378,00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

З урахуванням зазначеного, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 4 068,51 грн ((2 161,14 грн х 150%)+(551,20 грн х 150%).

Судовий збір необхідно сплатити на рахунок (IBAN): UA6080009; отримувач - УК у м. Івано-Франк./м.Ів.-Фран./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37952250; банк отримувача - КУ (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030101. При цьому, при заповненні платіжного документа у графі «Код платника» слід зазначити: *;101;__________(ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначити паспортні дані); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Івано-Франківський апеляційний суд. Оригінал платіжного документа направити в апеляційний суд.

За наявності підстав для звільнення від сплати судового збору - надати відповідні документи для підтвердження пільги.

Як визначено частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 17 вересня 2019 року залишити без руху. Надати апелянту термін для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Мелінишин