Провадження № 2/712/772/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

14 березня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

при секретарі Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.12.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5227749, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_1. Вказують, що 17.08.2017 в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 8, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_2, під управлінням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, під управлінням ОСОБА_2 Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2017 водія транспортного засобу ВАЗ 11183, д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 було визнано особою винною у настанні вищевказаної ДТП, та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження, вартість відновлюваного ремонту склала 4199,89 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ УКРАЇНА», страховик сплатив потерпілому страхове відшкодування у сумі 4199,89 грн. З огляду на те, що водій забезпеченого транспортного засобу у строк, визначений чинним законодавством, не повідомив страховика про настання страхового випадку, позивач на підставі п. п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 4199,89 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами до суду не звертався. Відзиву на позов не направляв.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.08.2017 о 16 год. 30 хв. по вул. Сумгаїтська, 8, в м Черкаси, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, під управлінням ОСОБА_2

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.09.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 17.08.2017 за участю автомобілів НОМЕР_1, та ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_5, є відповідач ОСОБА_1

Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль НОМЕР_4, отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становила 4199,89 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № 186045 від 09.10.2017.

За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

За приписами ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля НОМЕР_1, застраховано в ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від № АК/5227749 від 15.12.2016. Цей договір укладено шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза за договором - 0 грн.

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З наведеного вбачається, що обов'язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Так, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 4199,89 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі заяви страхувальника про настання страхового випадку від 15.09.2017 та страхового акту № UA017/L01/01 від 12.12.2017. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 9452 від 12.12.2017.

Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове дання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 нього Закону.

Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого СБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, який міститься у постанові 13.02.2014 неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів у 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року 3045-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.

Частина 1 статті 1191 ЦК України передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого шкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 18.09.2017 звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із завою про настання страхового випадку, тобто заяву було подано майже через місяць після настання ДТП. У зв'язку з тим, що відповідач своєчасно, належним чином, з дотриманням строків та за умов, визначених у п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону, письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом трьох робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу).

Оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідачем порушено передбачений договором порядок, то позов підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 1762 грн. у відшкодування витрат з оплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 979-983, 988, 989 ЦК України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, , п/р 6901 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005) в сумі 4199,89 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1762 грн., а всього 5961,89 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2019.

Головуючий І.О.Мельник