Справа № 426/1730/19
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Попової О.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ), представника позивача - адвокат Осьмак Яніна Валеріївна, до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4), третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна (адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф. 215) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 23.01.2014 р., між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір у № GР - 5915559, сума кредиту 18240,00 грн., строком на 3 роки. При цьому, кредитний договір було укладено у вигляді підписання анкети, оригінал якої зберігався у головному офісу відповідача у м. Луганську, та був підписаний у одному примірнику, копію вдалося отримати лише у приватного виконавця здійснивши адвокатський запит. У січні 2019 року, вона дізналася про те, що за місцем роботи поштою надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57902930 від 19.12.2018 р., з якої вона дізналася про те, що виконавчим написом, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягнуто з неї на користь відповідача заборгованість у розмірі 25497,84 грн. Вважає, що зазначений виконавчий напис здійснено з грубим порушенням вимог у законодавства, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на це він повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду заяву в якій просить суд розгляд справи провести у її відсутність та у відсутність позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 62). Згоди на заочний розгляд справи не надала.

Представник відповідача АТ «ПУМБ» в судових засіданнях участі не брав, повідомлений належним чином. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Треті особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна у судове засідання не з`явилися, жодних заяв чи клопотань суду не надавали.

21.03.2019 р. судом постановлено ухвали про забезпечення позову та відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову та подання позову до ухвалення судового рішення у справі.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 23.01.2014 р., між ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір у № GР - 5915559, сума кредиту 18240,00 грн., строком на 3 роки (а.с. 26 - копія пропозиції укласти договори (оферта)). ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57902930 від 19.12.2018 р., відповідно до якої виконавчим написом, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., стягнуто користь відповідача заборгованість у розмірі 25497, 84 грн. (а.с. 25 - копія постанови).

Згідно копії виконавчого напису від 15.11.2018 р., зазначено про стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 23.01.2014 року та розрахунку заборгованості за період з 09.11.2017 р. по 09.11.2018 р. грошових коштів у сумі 25497 грн. 84 коп. (а.с. 24)

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»).

Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 09 листопада 2017 року по 09 листопада 2018 року у сумі 25067,84, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 16625,06 грн., простроченої заборгованості за комісією - 4385,71 грн., простроченої заборгованості по процентам - 4056,53 грн. (а.с. 24).

Також, суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу, однак АТ «Перший український міжнародний банк» не надано зворотного повідомлення про отримання письмової вимоги ОСОБА_1 про звернення до нотаріуса, також не надано і до суду, а тому підстав вважати, що позивач була повідомлена про наявність заборгованості не має.

Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи:

-якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

-за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчиняючи спірний виконавчий напис у справі що переглядається нотаріусом не було дотримано строків вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений до спливу 30 днів з дня отримання ОСОБА_1 письмової вимоги про добровільне усунення порушень.

Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак після спливу цього строку і до вчинення виконавчого напису нотаріусом відповідач ніяких заяв про спірний характер вимог кредитора - не подавала.

За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо суми заборгованості.

З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 гривень, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та позивачу згідно ухвали суду від 21 березня 2019 року відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представника позивача - адвокат Осьмак Яніна Валеріївна, до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити в повному обсязі.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, вчинений 15 листопада 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 10769 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 23.01.2014 р. грошових коштів у сумі 25497,84 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (, код банку (МФО) 334851, юридична адреса: 14070, м. Київ, вул. Андріївська, 4), судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О.М. Попова