ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Харків

Справа № 622/1473/16-ц

Провадження № 22-ц/818/4048/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Івашківський заклад дошкільної освіти Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івашківського закладу дошкільної освіти (дитячого садка) Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, як правонаступника Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за вимушений прогул та про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 5 червня 2019 року, ухвалене суддею Шабас О.С.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Золочівського районного суду Харківської області з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила поновити її на роботі в Івашківському дошкільному навчальному закладі на посаді вихователя, стягнути за весь час вимушеного прогулу заробітну плату до дня поновлення на роботі, відшкодувати моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Позов мотивований тим, що 30.05.2008 року позивач була прийнята на роботу до Івашківського дошкільного навчального закладу, в якому працювала на різних посадах. 15.09.2008 року вона була призначена на посаду вихователя. 08.11.2016 року її було звільнено з займаної посади наказом в.о. директора Івашківського дошкільного навчального закладу ОСОБА_2 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правил внутрішнього трудового розпорядку, а також за те, що на неї надійшли скарги від батьків вихованців за нетактичне спілкування з дітьми. При цьому, позивач зазначила, що вказаних порушень не допускала, зауважень до її роботи не було, вона отримувала подяки та премію. З наказами про застосування до неї адміністративних стягнень її не ознайомлювали, у зв`язку з чим вважає своє звільнення з роботи незаконним.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 5 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 систематично не виконувала належним чином свої трудові обов`язки, в зв`язку з чим двічі щодо її неетичної поведінки надходили скарги батьків, у зв`язку з якими до неї двічі застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у виді догани - 29 лютого 2016 року та 09 серпня 2016 року. Відповідно до положень ст.ст. 147, 149 КЗпП України ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення з приводу скарг на її дії, згодом отримати копію наказу про оголошення догани. Відмова у вчиненні вказаних дій фіксувалася актами складеними за участі працівників дитячого закладу. Позивач на підтвердження своїх доводів щодо незаконності її звільнення належних та допустимих доказів суду не надала.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на обставини, які були викладені нею в позовній заяві. Звертає увагу на те, що її не було ознайомлено з актами та наказами відповідача у встановленому законом порядку. Вважає, що акти було складено після подання нею позову. У відповідача були відсутні підстави звільнення позивача, оскільки була відсутня систематичність порушення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.01.2007 року ОСОБА_1 прийнята на роботу вихователем до дошкільного навчального закладу с. Івашки на підставі наказу № 14-К від 15.01.2007 року.

19.03.2007 року звільнена з роботи в дошкільному навчальному закладі с. Івашки за власним бажанням згідно зі ст. 38 КЗпП України від 19.03.2007 року, на підставі наказу № 37-К від 19.03.2007 року.

30.05.2008 року була прийнята тимчасово вихователем до Дошкільного навчального закладу с. Івашки на підставі наказу № 83-К від 30.05.2008 року.

01.09.2008 року переведена на посаду двірника на час заміни основного працівника на підставі наказу № 94-К від 01.09.2008 року.

15.09.2008 року переведена на посаду вихователя на постійну роботу на підставі наказу № 98-К від 16.09.2008 року.

16.03.2011 року Дошкільний навчальний заклад с. Івашки переіменовано в Івашківський дошкільний навчальний заклад на підставі наказу № 8-К від 16.03.2011 року.

16.05.2011 року набув чинності колективний договір Івашківського дошкільного навчального закладу Золочівського району Харківської області на 2011-2015 роки, затверджений протоколом 9 зборів трудового колективу Івашківського дошкільного навчального закладу, який містить також наказ № 9 від 01.03.2011 року, яким створено комісію по трудовим спорам у складі завідувача Івашківським дошкільним навчальним закладом ОСОБА_4 , голови профгрупи ОСОБА_1 , заступника голови профгрупи ОСОБА_15

Згідно з свідоцтвом про підвищення кваліфікації від 28.11.2014 року ОСОБА_1 з 20.10.2014 року по 28.11.2014 року пройшла навчання з підвищення кваліфікації за напрямом "Вихователі різновікових груп дошкільних навчальних закладів".

Відповідно до Інформації щодо встановленого графіку (режиму) роботи ОСОБА_1 на займаній посаді, наданої ОСОБА_2 , ОСОБА_1 працює на посаді вихователя, має наступний графік роботи: з 08:00 до 14:00 години без перерви.

29.02.2016 року ОСОБА_7 як матір`ю дитини, що відвідує дитячий садочок було подано скаргу на вихователя ОСОБА_1 Скаржник вказала, що ОСОБА_1 при інших дітях на підвищених тонах в розмові повідомила їй, що всі крім неї батьки купили своїм дітям іграшкові гітари. Те саме вона казала і дитині скаржниці, наголосивши на тому, що в неї є батьки, вона одна дитина в сім`ї, зауважила, що треба сказати мамі, та купити нарешті гітару. Після чого дитина відмовлялася йти до садочка та влаштовувала вдома істерики. Скаржник підкреслила, що ОСОБА_1 не здатна сприймати критику на свою адресу, відразу переходить на особисте, переходить на крик.

Наказом № 50-К від 29.02.2016 року ОСОБА_1 , як вихователю Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячого садка) Одноробівської Першої сільської ради оголошено догану за недотримання професійної етики, а саме сварку в присутності дітей та інших батьків з ОСОБА_7 , на підставі скарги ОСОБА_7 (мами вихованця) від 29.02.2016 року.

ОСОБА_1 29.02.2016 року відмовилася від надання письмових пояснень при ознайомленні зі скаргою ОСОБА_7 , а також при врученні наказу про оголошення догани, ОСОБА_1 відмовилася його підписувати, про що працівниками Івашківського дошкільного закладу (дитячий садок) в.о. завідувача ОСОБА_2 , кухарем ОСОБА_8 та помічником вихователя ОСОБА_9 29.02.2016 року було складено відповідні акти від 29.02.2016 року.

ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено з посадовою інструкцією № 1 вихователя, затвердженою в.о. завідувача ДНЗ Івашківським ДНЗ ОСОБА_2 14.03.2016 року.

14.03.2016 року ОСОБА_7 , як мати дитини, що відвідує садочок, звернулася із заявою, в якій вказала, що вихователь ОСОБА_1 не повідомила їй про те, що її дитина впала з гойдалки та вдарилася спиною та головою. Вихователька то ігнорувала дитину, то дозволяла дитині не їсти та не спати у садочку, почала обіцяти щось купити.

03.08.2016 року ОСОБА_11 , як мати дитини, що відвідує садочок, звернулася зі скаргою на вихователя ОСОБА_1 Скаржник зауважила, що вихователь неналежним чином виконує свої професійні обов`язки, що виразилося у тому, що вона не взяла її сина ОСОБА_12 з іншими дітьми на прогулянку, пояснивши свій вчинок тим, що у неї конфлікт з батьками. Під час обіду, ОСОБА_1 , коли шукали ОСОБА_12 відповіла, що дитина «на небесах».

09.08.2016 року згідно з наказом № 58-К ОСОБА_1 , як вихователю Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячого садка) Одноробівської Першої сільської ради, оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, а саме недотримання техніки безпеки щодо дитини ОСОБА_13 , якого залишено в дитячому садку через конфлікт з батьками, на підставі скарги ОСОБА_11 (мами вихованця) від 03.08.2016 року.

ОСОБА_1 при ознайомленні зі скаргою ОСОБА_11 09.08.2016 року відмовилася давати письмові пояснення, а при врученні наказу про оголошення догани ОСОБА_1 відмовилася його підписувати, що відображено у відповідних актах від 09.08.2016 року, складених за участі працівників Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) в.о. директора ОСОБА_2 , кухара Гаркушиної О.С . та двірника ОСОБА_15

04.11.2016 року ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , як матері дітей, що відвідують садочок, звернулися зі скаргою, в якій повідомили, що привівши дітей до садочка, почули, як вихователь ОСОБА_1 називає прізвища дітей, які мали йти з нею до групи, в той час коли інші залишилися в спортивній залі самі без нагляду вихователя, при цьому не зрозуміло чим викликаний вказаний переділ дітей на групи. Крім того, у скарзі зазначено, що 01.11.2016 року ОСОБА_1 кричала та смикала за руку ОСОБА_18 , через те, що дитина балувалася. Вимагала, щоб дитина вибачилася перед нею як вихователем, в результаті чого дівчинка більше не хоче йти до садочка, бо боїться вихователя.

ОСОБА_19 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , як батьки дітей, що відвідують Івашківський дитячий садочок звернулися до Начальника відділу освіти Золочівської РДА ОСОБА_23 Батьки просили провести позачергову атестацію вихователя дитячого садка ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що остання на їх погляд не відповідає критеріям вихователя сучасного рівня, з дітьми не займається, виділяє з них певну групу дітей, з якими їй простіше знаходити спільну мову. Батьки також зауважили, що інші діти в той час, як ОСОБА_1 проводить заняття, вимушені просто гратися, або вона їх виставляє за двері, постійно підвищує голос на дітей та смикає їх за руки, якщо вони не слухаються. Батьки висловили своє занепокоєння, що ОСОБА_1 майже чотири місяці була на лікарняному, який до сих пір не надала. В останню чергу батьки зауважили, що при проведенні випускного у дитячому садочку діти з садка залучені не були, замість них виступали школярі, при цьому сценарій випускного не був узгоджений з керівником ДНЗ. На випускному ОСОБА_1 не санкціоновано за своїм підписом вручала батькам грамоти, а дітям школярам гроші.

З акту Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) від 08.11.2016 року (08 год. 35 хв), складеного за підписами в.о. директора ДНЗ ОСОБА_2 , кухара ОСОБА_8 , помічника вихователя ОСОБА_9 , та завгоспа ОСОБА_20 , 08.11.2016 року вбачається, що вихователь ОСОБА_1 весь ранок під час прогулянки з дітьми розмовляла по телефону, незважаючи на попередню заборону керівника. Також були порушені норми санітарних вимог, так вихователю заборонено допускати батьків без спеціального одягу до групової кімнати, коли там знаходяться вихованці. Вихователь ОСОБА_1 дозволила ОСОБА_24 зайти і знаходитися у групі у верхньому одязі, без спеціального одягу та санітарної книжки, без дозволу керівника закладу.

З акту від 08.11.2016 року, складеного за підписами працівників Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) в.о. директора ОСОБА_2 , кухара ОСОБА_8 та завгоспа ОСОБА_20 , 08.11.2016 року вихователь ОСОБА_1 відмовилася давати письмове пояснення при ознайомленні зі скаргою батьків ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 .

З подання в.о. директора Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) ОСОБА_2 від 08.11.2016 року № 104 на ім`я голови профспілкової групи Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячого садка) ОСОБА_1 систематично не виконує без поважних причин обов`язки, покладені трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, також зовсім не підпорядковується керівнику дошкільного закладу, не звертає уваги на зауваження, на підставі викладеного, керуючись п.3 ст. 40 КЗпП України, просила розглянути подання та дати згоду на звільнення вихователя ОСОБА_1 .

З повідомлення голови первинної профспілкової групи Івашківського дошкільного закладу Тилик Т.А. від 08.11.2016 року № 16 профспілкова група вирішила дати згоду на звільнення вихователя ОСОБА_1 (протокол засідання профспілкової групи № 54 від 08.11.2016 року). Згідно з копією протоколу засідання профспілкової групи № 38 від 08.11.2016 року за присутності головуючого ОСОБА_15 , секретаря ОСОБА_9 , ОСОБА_20, ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та відсутності ОСОБА_1 ухвалили дати згоду на звільнення вихователя ОСОБА_1 за невиконання обов`язків трудового розпорядку.

08.11.2016 року наказом № 70-К вихователя ДНЗ Івашківський дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) ОСОБА_1 звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення послугувало те, що при наявності попередніх стягнень, ОСОБА_1 залишила без поважних причин дітей (з батьками яких у неї конфлікт) у спортивній залі без нагляду, крім того, допустила неприпустиму грубу поведінку по відношенню до дитини ОСОБА_25

08.11.2016 року при врученні трудової книжки вихователю ОСОБА_1 , остання відмовилася її отримати, при врученні наказу про звільнення ОСОБА_1 не підписала його, не звертаючи уваги на зауваження керівника, покинула кабінет, про що складено акти працівниками Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) в.о. директора ОСОБА_2 , кухара ОСОБА_8 , та завгоспа ОСОБА_20 ,

08.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою, в якій просила в.о. директора Івашківського ДНЗ (дитячого садка) ОСОБА_2 надати їй відпустку без збереження заробітної плати строком на два календарні дні: 09.11.2016 року та 10.11.2016 року.

З акту Івашківського дошкільного навчального закладу (дитячий садок) від 08.11.2016 року (13 год. 56 хв.), складеного за підписами в.о. директора ДНЗ ОСОБА_2 , кухара ОСОБА_8 , помічника вихователя ОСОБА_9 , двірника ОСОБА_15 , 08.11.2016 року (о 13 годині 51 хв) вбачається, що вихователь ОСОБА_1 після ранкового звільнення занесла в.о. директора до кабінету заяву про надання відпустки за свій рахунок на два дні і вийшла з кабінету. О 13:55 ОСОБА_2 надала їй для ознайомлення копію наказу про звільнення, ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення з наказом залишила приміщення.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з частинами першою, другою статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Тлумачення пункту 3 статті 40 КЗпП України свідчить, що працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Факт притягнення ОСОБА_1 двічі протягом року до дисциплінарної відповідальності підтверджується вказаними наказами про оголошення догани, з якими ОСОБА_1 відмовилася ознайомлюватися, про що свідчать складені акти (т. 1 а. с. 57, 62).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що при її звільненні роботодавцем було порушено процедуру звільнення, а також безпідставно застосовано до останньої дисциплінарні стягнення у вигляді доган та звільнення.

За наведених умов відсутнє порушення трудових прав позивача її звільненням, отже, відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, що позивач не допускала фактів невиконання трудових обов`язків і накази про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та акти про її відмову від ознайомлення були складені після звернення її до суду з позовом, не знайшли свого підтвердження в результаті судового розгляду, тобто позивачем не доведені.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснила. що ій відомо було про догани, але вона накази не оскаржувала.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення судів першої інстанцій, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів. Посилання на те, що після дисциплінарного стягнення у виді догани до звільнення пройшло більше одного місяця і тому звільнення є незаконним, колегія суддів вважає помилковим, оскільки звільнена позивач була не за ті порушення, що мали місце в лютому та серпні 2016 року, а за інші, які були скоєні в листопаді 2016 року.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 5 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 21 жовтня 2019 року