печерський районний суд міста києва
11 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Новака Р.В.,
при секретарі судових засідань - Сердюк К.О.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
У вересні 2017 до Апеляційного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 29.09.2017 підсудність вищевказаної позовної заяви, у порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначено Печерському районному суду м. Києва.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, в обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Енергобанк» посилається на те, 27.09.2013 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №20-000007-01 до договору №20-000007-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної карти НОМЕР_3 від 07.07.2012 про відкриття овердрафту працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Овердрафт».
Відповідно до п. 2 додаткової угоди банк надає власнику рахунку кредитні грошові кошти у вигляді відновлюваної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у сумі 2500,00 грн., на строк з 27.09.2013 по 27.09.2014, зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 35% річних на споживчі цілі.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2017, цивільну справу передано судді Печерського районного суду м. Києва Новаку Р.В.
Ухвалою суду від 04.10.2017 цивільну справу прийнято до провадження.
Ухвалою суду від 16.01.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
21.01.2019 директором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Правник О.П. через канцелярію суду подана заява про залучення правонаступника позивача.
Заява мотивована тим, що 18.05.2018 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Енергобанк» було укладено Договір №21 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (договір факторингу), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №20-000007-01/13 від 27.09.2013 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
Ухвалою суду від 03.07.2019 заяву директора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О.П. задоволено, залучено до участі у справі правонаступника ПАТ «Енергобанк» - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
У судове засідання представник позивача не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Від відповідача відзив на позов до суду не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що позивач не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач свого представника в судове засідання не направив, а тому, відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 27.09.2013 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №20-000007-01 до договору №20-000007-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної карти № НОМЕР_1 від 07.07.2012 про відкриття овердрафту працівникам підприємств/організацій, з якими у ПАТ «Енергобанк» реалізовано зарплатний проект Програма «Овердрафт».
Відповідно до п. 2 додаткової угоди банк надає власнику рахунку кредитні грошові кошти у вигляді відновлюваної кредитної лінії (овердрафту) по картрахунку з лімітом у сумі 2500,00 грн., на строк з 27.09.2013 по 27.09.2014, зі сплатою процентів за користування овердрафтом у розмірі 35% річних на споживчі цілі.
Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
У ст. 629 ЦК України зазначено про те, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається зі змісту ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Крім того, право на дострокове повернення коштів передбачено ст. 1050 ЦК України, зокрема, у ч. 2 цієї статті встановлено наступне: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як вбачається зі змісту ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Оскільки судом було встановлено, що між ПАТ «Енергобанк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду, умови якої ПАТ «Енергобанк» були виконані шляхом надання відповідачу кредитних коштів, остання взяті на себе зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України; ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Суддя Р.В. Новак