Категорія: 18 Доповідач: Грушицький А. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Грушицького А.І., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про відвід суддів у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - товариство з обмеженою відповідальністю «Терракота» в особі ОСОБА_5 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «Банк Форум», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк Золтан Золтанович про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року в задоволені позову в даній справі відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій покликалась на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

21 березня 2019 року у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заявили клопотання про відвід суддям Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І. про що подали письмову заяву.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 21 березня 2019 року заяву передано для вирішення судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2019 року суддю Грушицького А. І. визначено суддею, який буде вирішувати питання про відвід в даній справі.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Керуючись ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У своїй заяві відповідач ОСОБА_2 підставою для відводу вказав, що судді Бовчалюк З. А. та Здрилюк О. І. брали участь у розгляді справи за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Апеляційний суд залишив без змін рішення суду першої інстанції, яким у задоволені даного позову було відмовлено. У подальшому вказане судове рішення було скасовано Верховним Судом, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

На думку відповідача ОСОБА_2, встановлені касаційною інстанцією порушення суддями Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І. норм процесуального права, що потягло за собою скасування рішення апеляційної інстанції від 1 березня 2017 року, викликають сумніви в неупередженості та об'єктивності даних суддів при подальшому розгляді апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року та прийняття ними законного рішення.

У заяві про відвід наводяться підстави також для відводу судді Карпук А. К., проте протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2019 року у зв'язку з перебуванням судді Карпук А. К. у відпустці до складу колегії суддів з розгляду даної справи включено суддю Русинчука М. М.

Доводи заяви про відвід щодо участі суддів у розгляді справи за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки є необгрунтованими, оскільки згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з рішенням в іншій справі не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 3 травня 2007 року суд зазначає, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об'єктивного, так і суб'єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об'єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб'єктивний критерій).

Стороною відповідача в даній справі не зазначено обставин, які б свідчили про порушення об'єктивного чи суб'єктивного критеріїв, не спростовано презумпцію безсторонності суду.

Подана заява про відвід не містить посилань на конкретні факти, що можуть викликати легітимні сумніви щодо неупередженості суду.

Отже, слід зробити висновок про необґрунтованість заявленого відводу та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 40, 258, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про відвід суддів Бовчалюк Зоряни Аркадіївни, Здрилюк Оксани Ігорівни відмовити.

Справу передати головуючому-судді колегії, визначеній протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського апеляційного суду від 7 лютого 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя