КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/9980/13-ц
УХВАЛА

22 жовтня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з відповідачів 30313 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були подані апеляційні скарги, за наслідками розгляду яких Апеляційним судом міста Києва 21 травня 2014 року постановлено ухвалу про їх відхилення та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Окрім того, не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 27 липня 2019 року направлено апеляційну скаргу, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року залишена без руху у зв`язку із наступним.

В ухвалі суд, зокрема, вказав, що відповідно до п.13 перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року ухвалено до набрання чинності Кодексу в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, відтак оскарженню підлягає в строки, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, в іншому підлягають застосуванню положення Кодексу в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В заяві про поновлення строку на оскарження рішення ОСОБА_1 зазначав, що приблизно з травня 2012 року не проживає за адресою, за якою повідомлявся про розгляд справи та за якою надсилалось рішення суду ( АДРЕСА_1 ), з родичами зв`язків не підтримує, а відтак не знав про провадження у справі.

Перевіривши зазначені доводи, суд установив, що відповідно до матеріалів справи 23 грудня 2013 року ОСОБА_1 особисто вручено копію рішення суду, що підтверджується даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.64).

Окрім того, установлено, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року суд, керуючись ч.3 ст.76 ЦПК України в редакції Закону №1618-IV від 18 березня 2004 року, суд вжив заходів для вручення повістки-повідомлення ОСОБА_1 через житлово-експлуатаційну організацію, якою є ОСББ "Київ-10". Згідно із написом на копії судової повістки, що підлягала врученню, та службової записки консьєржа 4 під`їзду, остання в присутності двох членів ОСББ 16 травня 2014 року зустріла ОСОБА_1 та зробила спробу вручити повістку-повідомлення про виклик до суду, але останній відмовився її отримувати, проте пізніше цього ж дня отримав повістку-повідомлення, відмовившись від підпису (т.2 а.с. 193, 196 198). Судова повістка-повідомлення містить інформацію про справу, її предмет, учасників, час та місце розгляду.

Окрім того, суд вказав, що, зазначаючи у клопотанні про поновлення строку на оскарження рішення про проживання з травня 2012 року за іншою адресою, скаржник не зазначив такої адреси та доказів на підтвердження цього не надав. При цьому, вказуючи, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, в апеляційній скарзі вказує саме цю адресу.

Також вказано на необхідність сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, скаржником сплачено судовий збір, а щодо інших обставин зазначено наступне.

Вказує, що суд помилково вважає про отримання ним рішення 23 грудня 2013 року, оскільки поштове відправлення отримала його мати - ОСОБА_3 , вважаючи, що відправлення адресовано їй. Наступного дня мати повернула відправлення до суду.

Щодо зазначеного доводу суд виходить з того, що у відповідності до п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Згідно із даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.64) воно містить дані про отримувача ОСОБА_1 , а працівником відділу зв`язку зроблено відмітку про вручення відправлення особисто адресату. Відомостей про те, що дії працівника відділення зв`язку не відповідали зазначеним вище Правилам, суду не надано.

Щодо обставин не проживання ним по вул. Бальзака, 8 у м.Києві , скаржник зазначає, що для складання апеляційної скарги він звернувся до юриста, яким і вказана зазначена адреса відповідно до відомостей паспортного документу. У зв`язку із цим зазначає, що проживає в АДРЕСА_3 .

Проте, доказів на підтвердження таких обставин скаржником не зазначено.

Щодо обставин вручення судової повістки через ОСББ, скаржник зазначає, що суд має відноситися до цього критично, оскільки спроба вручення повістки відбулась 16 травня 2014 року об 11 год. 00 хв., при цьому вказану повістку отримано в суді апеляційної інстанції цього ж дня позивачем. З урахуванням часу, необхідного для переміщення громадським транспортом по м.Києву від приміщення суду до вул . Бальзака, 8, годин прийому ОСББ, часу для розшуку керівника ОСББ для того щоб він дав розпорядження консьєржу вручити повістку, відсутність копіювального пристрою вважає недоведеним вручення повістки. Також вказує, що консьєрж завжди плутає його із братом ОСОБА_4 . Окрім того вказує, що на судовій повістці написано, що повістку відмовився отримувати ОСОБА_1 (по батькові скаржника "ОСОБА_1").

Оцінивши зазначені доводи, суд не вважає їх переконливими, оскільки обставини переміщення по м.Києву та подальший виклад алгоритму дій ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях. Щодо напису на повістці про відмову її отримувати ОСОБА_1 , та зазначення в службовій записці поряд із спробою її вручити ОСОБА_1 , що вона була все ж таки вручена ОСОБА_1 , то суд зазначає, що в сукупності із обставинами справи та за відсутності обґрунтованих сумнівів із зазначеного убачається допущення звичайної описки.

Прикладена фотокопія Розкладу робочого часу по ОСББ "Київ-10" не має будь-якого доказового навантаження, оскільки не спростовує і не підтверджує будь-якої інформації за 2013 рік.

Заперечуючи проти отримання копії рішення суду 23 грудня 2013 року, ОСОБА_1 не зазначає іншої фактичної дати отримання та відповідних доказів, що передбачено п.4 ч.4 ст.356 ЦПК України, а також не вказує про обставини обставин, за яких йому стало відомо про судове провадження у цій справі, які могли б бути перевірені судом та яким могла б бути надана відповідна оцінка.

Зміст апеляційної скарги та інші подані скаржником заяви свідчать про обізнаність ОСОБА_1 із наявними у матеріалах справи доказами та ухваленим рішенням, натомість будь-які відомості, що скаржник знайомився з матеріалами справи у ній відсутні, що дає суду підстави критично ставитись до доводів скаржника щодо відсутності зв`язку з іншими відповідачами протягом тривалого часу.

З урахуванням викладеного, встановлені обставини дають підстави стверджувати, що ОСОБА_1 отримав копію рішення суду 23 грудня 2013 року, був обізнаний про судове провадження, відтак наведені підстави пропуску строку на апеляційне оскарження суд визнає неповажними, оскільки такі не є переконливими і поновлення строку на апеляційне оскарження зі спливом значного періоду часу та за вказаних підстав може порушити принцип юридичної визначеності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом визнаються неповажними, у зв`язку із чим у відкритті апеляційного првоадження слід відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 грудня 2013 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 жовтня 2019 року.

Суддя Н.В. Поліщук