РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9880/18

пр. № 2/759/1405/19

30 вересня 2019 рокуСвятошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особа: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення без надання іншого приміщення; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , треті особа: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що їм на сім`ю з чотирьох осіб видано ордер про право заняття квартири АДРЕСА_1 . Квартира не приватизована, відноситься до державного житлового фонду. У вказаному приміщенні, крім позивача та інших членів родини, також значиться зареєстрованою відповідач, яка була співмешканкою ОСОБА_5 - померлого брата позивача та є матір`ю їхньої спільної дитини. Письмової згоди на вселення відповідача члени родини не надавали. За період проживання у квартирі, за життя брата, з вересня 2015 р. відповідач участі в утриманні житла та прибудинкової території не брала, комунальних послуг не сплачувала, мала негативні стосунки з іншими членами родини позивача. Проживання разом з відповідачем створює негативну ситуацію у родині, є нестерпним через неприязні відносини один до одного. Позивач вимушена проживати з хворою донькою за іншою адресою . На прохання змінити місце проживання, відповідач відмовляється, в добровільному порядку виселятись не бажає. Враховуючи наведені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог від 17.12.2018 (а.с. 88-89), позивач просить усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_2 , шляхом виселення відповідача та всіх залежних від неї осіб без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою суду від 27.07.2018 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 41).

22.08.2018 відповідач подала відзив на позовну заяву, зазначила, що 06.02.2015, коли зустрічалась з ОСОБА_5 , вона переїхала проживати до квартири АДРЕСА_1 , де разом з ними також проживала його матір ОСОБА_4 . Разом з ОСОБА_5 відповідач підтримувала шлюбно-сімейні стосунки, вели спільне господарство, проводили разом відпочинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_6 , яка також була зареєстрована за вищевказаною адресою за згодою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 цивільний чоловік помер. У спірній квартирі фактично проживає вона з донькою та ОСОБА_4 . Позивач з донькою хоча зареєстровані у вказаній квартирі, проте проживають за іншою адресою. З лютого 2015 р. відповідач бере участь в утриманні квартирі, ремонті, прибиранні, оплаті комунальних послуг. Підстави для виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідача та її доньки відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.44-51).

22.08.2018 ОСОБА_3 подала зустрічний позов про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що остання разом зі своєю донькою ОСОБА_2 хоча і є зареєстрованими у квартирі №40 за вказаною адресою , проте, з 2010 р. постійно проживають за іншою адресою: АДРЕСА_6 , участі в утриманні квартирі, оплаті житлово-комунальних послуг не бере. ОСОБА_1 та її донька не є членами родини ОСОБА_3 , вони проживають за іншою адресою, спільне господарство не ведуть (а.с. 77-82).

У судовому засіданні судом вирішено зустрічну позовну заяву прийняти до спільного розгляду з первісним позовом, про що зафіксовано в журналі судового засідання (а.с. 95).

23.04.2019 в судовому засіданні ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, зазначила, що ОСОБА_3 зареєстровано у спірному житловому приміщенні з порушенням закону, оскільки не було отримано згоди інших членів родини. Докази сплати останньої комунальних послуг не надано, додані до матеріалів справи квитанції не містять відомостей про сплату саме ОСОБА_3 таких послуг, крім того, додано лише дві квитанції, в той час, коли остання проживає у квартирі з лютого 2015 р. Квартира, де проживає ОСОБА_1 придбана за кредитні кошти, а тому має намір здавати житло в оренду для оплати кредиту та в подальшому планує проживати за місцем реєстрації. Однак не може це зробити, оскільки у спірному житлі проживає ОСОБА_3 , яка не є членом сім`ї наймача, між ними існують неприязні стосунки, вона має можливість придбати інше житло та проживати у ньому, а тому підлягає виселенню (а.с. 103-107).

30.09.2019 підготовче засідання проведено та завершено, розгляд справи призначено по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, подали заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с. 153).

Представники ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, від зустрічних позовних вимог відмовляються (а.с. 147-149).

Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином (а.с. 74, 76, 98, 99, 140, 141, представник Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації подав заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с. 146).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, вимоги зустрічного позову підлягають залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на сім`ю з чотирьох осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ) видано ордер №55552 серії Б на право заняття жилого приміщення, площею 42,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Розпорядженням Ленінградської РДА м. Києва №1369 від 25.07.2001 внесено зміни в договір найму жилого приміщення на квартиру №40 за вищевказаною адресою, договір заключено з ОСОБА_5 (а.с. 13).

07.06.2016 у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_6 (а.с. 54).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 16).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва від 16.07.2018, за адресою: АДРЕСА_1 є зареєстрованими: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 (а.с. 29).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2018 ОСОБА_6 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 (а.с.108).

30.05.2019 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу набула право приватної власності на квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 31 кв.м. (а.с. 151).

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної в місті Ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно зі ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 65 ЖК Української РСР особи, що вселились в жиле приміщення як члени наймача, набувають рівного права з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням.

Частинами 1,2 ст. 64 ЖК Української РСР встановлено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (з останніми змінами від 25 травня 1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на те всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до статті 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 4 статті 31 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 разом з донькою є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач та третя особа ОСОБА_4 заселились до вказаної квартири на підставі ордеру на житлове приміщення. Судом встановлено, що при вселенні відповідача, не було дотримано встановленого порядку, зокрема: не було отримано письмової згоди на те всіх членів сім`ї наймача. Крім того, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 належить на праві власності квартира АДРЕСА_8 , куди має намір та бажання переселитись, проживати на постійній основі, про що зазначила у заяві від 30.09.2019 (а.с. 147-149), а тому суд приходить до висновку, що остання підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_1 та вселенню до належного їй на праві власності житлового приміщення.

Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне.

ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

У поданій заяві від 30.09.2019 позивач за зустрічним позовом відмовилася від зустрічних позовних вимог (а.с.147-149).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом (п. 4. ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

В силу наведених норм, подання клопотання про відмову від заяви - це процесуальне право позивача за зустрічним позовом. У суду відсутні підстави не прийняття відмови ОСОБА_3 від заяви, а тому заява підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Враховучюи вищевикладене, основний позов підлягає задоволенню, вимоги за зустрічним позовом підлягають закриттю.

Керуючись ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючисьст. 47 Конституції України, ст.ст. 29, 31, 310 ЦК України, ст. ст. 9, 61, 64, 65, 109 ЖК України, ст. ст. ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особа: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом виселення без надання іншого приміщення- задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вселення до квартири АДРЕСА_8 .

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Закрити провадження за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , треті особа: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум