Житомирський апеляційний суд
Справа №285/591/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №285/591/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 11 грудня 2018 року суддею Заполовською Т.Г. у м. Новоград-Волинському, повний текст рішення складено 20 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, у якому просив: встановити порядок користування земельною ділянкою 0,1208 га по АДРЕСА_2, виділивши йому у користування 30/100 частин земельної ділянки, де розташовані його частина житлового будинку з господарськими будівлями.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач та треті особи є співвласниками житлового будинку, який розташований на вищевказаній земельній ділянці. Між ним та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо користування земельною ділянкою. Остання на його прохання, у тому числі письмові, щодо добровільного встановлення порядку користування земельною ділянкою не реагує, що унеможливлює оформлення ним права власності на частину земельної ділянки, яка відповідає розміру належної йому частки у будинку.

12 квітня 2018 року ОСОБА_2, посилаючись на наявність більше двох співвласників будинку, необхідність врахування часток всіх співвласників у праві спільної часткової власності на будинок на час її виникнення у 1953 році та необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, подала до суду зустрічну позовну заяву (а.с. 51 т. 1), у якій, з урахуванням заяви від 18.05.2018 (а.с. 128-131 т.1) просила: встановити порядок користування вищезазначеною земельною ділянкою, виділивши їй 33/100 частин земельної ділянки розміром 0,0399 га, ОСОБА_1 - 22/100 частин земельної ділянки розміром 0,0266 га, а іншим співвласникам - решту земельної ділянки розміром 0,0543 га.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_2 загальною площею 0,1203 га відповідно до варіанту № 3 (Додаток 4) висновку експерта № 397/18 від 28.09.2018, виділено ОСОБА_1 30/100 частин вказаної земельної ділянки загальною площею 0,0362 га (з урахуванням площі під будівлями), яка складається з земельної ділянки № 3 площею 0,0334 га; та залишено у спільному користуванні по Ѕ частині спільний двір земельну ділянку № 5 площею 0,0056 га та земельну ділянку № 6 площею 0,0002 га.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 28/100 земельної ділянки АДРЕСА_2 загальною площею 0,1203 га відповідно до варіанту № 3 (Додаток 4) висновку експерта № 397/18 від 28.09.2018, загальною площею 0,0338 га (з урахуванням площі під будівлями), яка складається з земельної ділянки № 1 площею 0,0054 га; земельної ділянки № 2 площею 0,0256 га та залишено у спільному користуванні по Ѕ частині спільний двір земельну ділянку №5 площею 0,0056 га. Виділено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 42/100 земельної ділянки АДРЕСА_2 загальною площею 0,1203 га відповідно до варіанту № 3 (Додаток 4) висновку експерта №397/18 від 28.09.2018, загальною площею 0,0507 га (з урахуванням площі під будівлями), яка складається з земельної ділянки № 4 площею 0,0506 га та залишено у спільному користуванні по Ѕ частині спільний двір земельну ділянку № 6 площею 0,0002 га. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в дольовому порядку витрати за проведення експертизи у розмірі 2192,67 грн. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 в дольовому порядку витрати за проведення експертизи у розмірі 2192,67 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить змінити вказане судове рішення в частині визначеного судом варіанту розподілу земельної ділянки, визначити порядок користування спірною земельною ділянкою площею 0,1208 га відповідно до варіанту № 5 (Додаток 6) висновку експерта № 397/18 від 28.09.2018, виділивши їй за цим варіантом 28/100 цієї земельної ділянки, загальною площею 0,0338га (з урахуванням площі під будівлями), яка складається із земельної ділянки №1 площею 0,0334 га, залишивши у спільному користуванні з ОСОБА_1 земельну ділянку № 5 площею 0,0008 га.

Не заперечуючи розмірів часток співвласників у праві власності на будинок, вказала, що судове рішення не є ефективним, не вирішує довгострокові спори між нею та ОСОБА_1, а обраний судом варіант розподілу спірної земельної ділянки не забезпечить їх максимально можливу ізоляцію і призведе до подальших конфліктів між ними. Також, зазначила, що судом не надано належної правової оцінки тому факту, що на момент виникнення спільної часткової власності на будинок існував єдиний двір загального користування, не враховано факт припинення спільної часткової власності на її частку в будинку на підставі судового рішення, яким їй виділені у відокремлений об'єкт належні їй 28/100 часток в праві власності на будинок з господарськими будівлями, зокрема сараями «Б» та «В», а решта будинку та господарських будівель, які розташовані на спірній земельній ділянці, в установленому законом порядку в натурі між іншими співвласниками не ділились. Вважає також помилковим висновок суду про те, що Варіант № 5 не є справедливим, враховуючи лише доводи відповідачів у зустрічному позові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить змінити вказане судове рішення в частині розподілу судових витрат та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір в сумі 704,80 грн та вартість проведеної у справі судової експертизи 6578 грн.

На обґрунтування скарги зазначив, що ухвалюючи рішення про задоволення його позову, суд першої інстанції не врахував положень ст. 141 ЦПК України, не стягнув на його користь з ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 704,8 грн за подання позовної заяви до суду та витрати на проведення судової експертизи в сумі 6578 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали, апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнали, посилаючись на її безпідставність.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце її розгляду, в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_1 вказав на її безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1- частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником 30/100 ідеальних частин, ОСОБА_2 - 28/100 ідеальних частин, а ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 - 42/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 4, 5, 196 т. 1).

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/500/16-ц від 11.08.2017 ОСОБА_2 виділено в натурі належну їй частку у житловому будинку (а.с. 8-9 т.1).

За вищевказаною адресою рахується земельна ділянка загальною площею 0,1208 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 19, 21-24 т. 1).

Згоди щодо порядку користування вказаною земельною ділянкою співвласники житлового будинку не досягли.

Згідно висновку експерта № 397/18 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 28.09.2018 сторонам запропоновано п'ять варіантів порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок та встановленого порядку користування господарськими спорудами (а.с. 214-253 т.1).

Згідно статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

За правилом частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пунктах 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та частково задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_2, суд правильно застосувавши положення статті 377 ЦК України, статей 88, 120 ЗК України, врахувавши роз'яснення, надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 (з наступними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обґрунтовано виходив з того, що сторони, які є співвласниками житлового будинку, дійти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою не можуть, а тому встановив порядок користування нею, виходячи з третього варіанту судової земельно-технічної експертизи від 28 вересня 2018 року № 397/18, оскільки цим варіантом найбільш враховано співвідношення визначеного розміру земельної ділянки часткам співвласників у спільній власності на будинок, можливість нормального користування сторонами нею.

При цьому суд надав оцінку висновку експерта з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження, врахував побажання сторін, встановлений фактичний порядок користування земельною ділянкою, розташування господарські будівлі.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що судовим рішенням їй виділені належні їй 28/100 часток в праві власності на будинок з господарськими будівлями, на правильність ухваленого рішення про можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою не впливає. Між іншими співвласниками спору про користування будинком не має, їх частки у спільному майні є встановленими, кожний з них користується відокремленими приміщеннями та входами до них, що підтверджується технічним паспортом на будинокАДРЕСА_1 (а.с. 72-74 т. 2) та поясненнями сторін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що встановлений судом порядок користування земельною ділянкою не відповідає порядку, встановленому між попередніми співвласниками, зокрема судом не враховано розташування спільного двору зі східної сторони будинку, тобто зі сторони квартири ОСОБА_5, не підтверджено належними та допустимими доказами. Матеріали справи не містять будь-якого договору (угоди) про користування земельною ділянкою між попередніми власниками будинку.

Крім того, ОСОБА_2 не заперечувала в суді апеляційної інстанції, що з 1995 року існує спільний двір зі сторони належної їй частини будинку (західної сторони будинку), через який ОСОБА_1 потрапляє до входу у свою частину будинку. Існування спільного двору зі сторони частини будинку ОСОБА_2 також підтверджується планом земельної ділянки (позначено під № 10), який доданий до витягу з рішення міської ради від 18.10.2007, яким надавався дозвіл на виготовлення ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок з метою передачі йому її частини у власність, актом обстеження земельної ділянки за 2009 рік (а.с. 59-60, 68 т. 2).

Посилання ОСОБА_2 лише на неприязні відносини між нею та ОСОБА_1 з приводу користування земельною ділянкою не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про покладення витрат за проведення експертизи на всіх учасників справи не відповідає положенням ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Оскільки експертиза призначалась за клопотанням позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 надав докази про те, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно вирішити питання про визначення порядку користування земельною ділянкою, первісний позов судом задоволений, тому витрати за проведення експертизи слід покласти на відповідача за цим позовом.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, слід скасувати, ухваливши у цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6578 грн.

Оскільки судовий збір в сумі 704,8 грн сплачений як позивачем за первісним так і за зустрічним позовами, ці позови в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволені, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору за подання позову до суду, враховуючи взаємозарахування сплачених сторонами судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2018 року в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з проведенням експертизи скасувати, ухваливши у цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6578 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 березня 2019 року.