2/465/1611/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.10.2019 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики в розмірі 255485,20 гривень, а також судових витрат з розгляду даної справи.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.12.2015 року до неї звернувся відповідач із проханням надати йому позику у розмірі 5300 доларів США, що на час звернення до суду із позовом еквівалентно 148930 гривень, зі сплатою 2% за протермінування позики, що в грошовому еквіваленті становить 106 доларів США на місяць за умовами розписки, вказана сума мала бути повернена до 10.03.2016 року.

Окрім того, 12.06.2018 року відповідач повторно звернувся до неї, позивачем, із проханням надати йому позику на лікування у розмірі 400 доларів США, що на час звернення із позовом еквівалентно 11240 гривень, які відповідач зобов`язався повернути їй до 01.09.2018 року.

Разом з тим, відповідач свої боргові зобов`язання не виконав, відтак 27.11.2018 року вона, позивач, надіслала йому лист нагадування за борговими розписками, однак кошти відповідач їй так і не повернув.

Відтак, просить стягнути із відповідача заборгованість за розписками: від 10.12.2015 року у сумі 244245, 20 гривень ( сума позики 148930, 00 гривень, сума по відсотках 95315, 20 гривень); від 12.06.2018 року у сумі 11240, 00 гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позові. Просить такий задовольнити.

В чергове судове засіданні позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечила проти прийняття заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про слухання справи у його відсутності суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача , дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає , що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, судом встановлено, що 10.12.2015 року відповідач ОСОБА_2 надав розписку про позику у позивача ОСОБА_1 суми коштів у розмірі 5300 доларів США, що на час звернення до суду із позовом еквівалентно 148930 гривень, зі сплатою 2% за протермінування позики, що в грошовому еквіваленті становить 106 доларів США на місяць за умовами розписки вказана сума мала бути повернена до 10.03.2016 року.

Окрім того, 12.06.2018 року відповідач повторно позичив у позивача суму коштів на лікування у розмірі 400 доларів США, що на час звернення із позовом еквівалентно 11240 гривень, які відповідач зобов`язався повернути їй до 01.09.2018 року.

Станом на час звернення до суду із позовом, відповідач ОСОБА_2 коштів не повернув, на лист нагадування про повернення коштів від 27.11.2018 року не відреагував.

Приписами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Надані позивачем в борг відповідачу грошові кошти, на підтвердження чого суду надано оригінали розписок, відповідач не повернув, доказів на підтвердження виконання свого обов`язку щодо повернення грошових коштів позивачу, суду не надав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, за курсом НБУ станом на 05.12.2018 року (28,1 грн. за 1 дол. США) розмір заборгованості складає: за розпискою від 10.12.2015 р. - сума основного боргу в розмірі 148930,00 грн., проценти за користування коштами з розрахунку 2% від суми позики на місяць ( 32 місяці Х106 доларів США), що становить 95315, 20 гривень; за розпискою від 12.06.2018 року (28,1 грн. за 1 дол. США) розмір заборгованості складає 11240, 00 гривень.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, загальний розмір заборгованості відповідача за наданими суду розписками складає суму боргу в загальному розмірі 2255485, 20 грн., які необхідно стягнути із відповідача.

Питання про розподіл судових витрат підлягають вирішенню згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 258,259, 263-265, 268 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 ) суму коштів за розписками від 10.12.2015 року та 12.06.2018 року у сумі 255485 ( двісті п`ятдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2554 ( дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 85 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд, що ухвалив рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя В. Кузь