Справа № 357/7409/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бондаренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, у цивільній справі №357/7409/13-ц, шляхом скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на частку в квартирі АДРЕСА_2 , інше нерухоме майно та рухоме майно, що належить на їй праві власності. Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу. 17.06.2013 року було винесено рішення про задоволення позову, яке набрало законної сили 14.04.2014 року. В процесі розгляду даної справи 27.05.2013 року було винесено ухвалу, якою задоволено заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на частку в квартирі АДРЕСА_2 , інше нерухоме та рухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Дана ухвала набрала чинності 03.06.2013 року та була належним чином виконана. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в чистині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. До цього часу відсутні будь-які відомості про звернення даного рішення до виконання, оскільки неодноразово направлялися адвокатські запити до виконавчої служби для з`ясування наявності відкритого виконавчого провадження, однак, відповідь не надійшла. При зверненні на сайт реєстру виконавчих проваджень було з`ясовано про наявність двох виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 , однак за заявою ОСОБА_2 виконавче провадження відсутнє. Враховуючи те, що рішення набрало законної сили 14.04.2014 року, тобто минуло більше трьох років, тому час пред`явлення до виконання виконавчого документу по вказаному рішенню вже минув і відпали підстави для існування заходів забезпечення позову.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, представник ОСОБА_1 , за договором, адвокат Мельник Ольга Вікторівна до суду подала заяву про проведення судового засідання без участі заявника та її представника та просила заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до заяви, прийшов до висновку про скасування заходів забезпечення позову з наступних підстав.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 27.05.2013 року (а.с. 15), за заявою позивача, було забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на частку в квартирі АДРЕСА_2 , інше нерухоме майно та рухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с. 8-10, 21, 22).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення суми боргу, було задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 1 918 300,00 грн. та судові витрати 3 441,00 грн. (а.с. 30).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 17.06.2013 року повернуто апелянту.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17.04.2014 року залишено без змін.

Тобто, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.06.2013 року набрало законної сили 14.04.2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 16.09.2019 року, клопотання ОСОБА_1 , про витребування доказів було задоволено та витребувано з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження за виконавчим документом у справі №357/7409/13-ц, провадження №2/357/2591/13, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1 918 300, грн. та судових витрат в розмірі 3 441,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ухвалу про витребування доказів, отримав 23.09.2019 року ( а.с. 131), однак, доказів звернення рішення суду від 17.06.2013 року до виконання, не надано, що також підтверджується копією інформації автоматизованої системи виконавчих проваджень ( а.с. 112).

Тому, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про скасування заходу забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, у справі №357/7409/13-ц, обраного ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 27.05.2013 року, шляхом скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , на частку в квартирі АДРЕСА_2 , інше нерухоме майно та рухоме майно, що належало на праві власності ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про скасування заходів забезпечення позову, задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, у справі №357/7409/13-ц, обраний ухвалою Білоцерківського міського суду Київської області від 27.05.2013 року, шляхом скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження: 1074707), на частку в квартирі АДРЕСА_2 (номер запису про обтяження: 1074133), інше нерухоме майно та рухоме майно, що належало на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 22.10.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко