Справа № 304/1131/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

з участю секретаря: Чучки Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області, ухваленого 25 січня 2018 року суддею Чепурновим В.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (змінено найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (змінено найменування на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" надалі Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10 липня 2007 року відповідач отримала кредит у розмірі 13 170 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. вказаного Договору, на підставі яких відповідач при його укладанні надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Оскільки, ОСОБА_1 уклавши з позивачем кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 14 вересня 2017 року становить 13 529,72 грн., з яких: 2 297,23 грн. - тіло кредиту; 4 155,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 194,75 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 632,37 грн. - штраф (процентна складова). З врахуанням наведеного позивач просить позов задовольнити.

Рішенням Перечинського районного суду від 25 січня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, які б свідчили про укладення сторонами кредитного договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банком не доведено обставин щодо укладення між сторонами кредитного договору, надання відповідачу кредитних коштів, а також картку із зазначенням строку її дії.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 10.07.2007 року, шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 13 170 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві ОСОБА_1 вказано, що вона ознайомилася і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані у письмовому вигляді. В даній заяві, яку ОСОБА_1 власноручно підписала, вона висловила згоду про оформлення кредитної картки «Універсальна». Своїм підписом вона підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування і просила відкрити їй рахунок (а.с.10)

В заяві ОСОБА_1 зазначено початкову суму кредитного ліміту - 1000грн., базову відсоткову ставку за користування кредитом - 3, валюту кредиту, тип картки.

На виконання умов договору відповідачу ОСОБА_1 10.07.2007 року було оформлено та надано кредитну карту «Універсальна» НОМЕР_2. Строк дії кредитної картки до 06/15. Дану картку разом ПІН ОСОБА_1 отримала, що стверджено її підписом (а.с.10 на звороті).

Згідно з п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь - який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідачу ОСОБА_1 починаючи з 10.07.2007 року до 03.05.2012 року неодноразово змінювався кредитний ліміт, як у сторону його збільшення до 10170 грн., так і в сторону його зменшення 5870 грн. (а.с.109)

Крім того, випискою з банківського рахунку стверджується кредитний ліміт, який встановлювався відповідачу, рух коштів по кредитній карточці відповідача, а також підтверджено факт користування відповідачем кредитними коштами. (а.с.100-106).

14.10.2014 року відповідач ОСОБА_1 отримала нову кредитну картку з строком дії до 09/18 року, що підтверджується відповідною довідкою банку та наявністю фото клієнта ОСОБА_1 з карткою, яке зберігається в програмному комплексі банку ЕКБ (а.с.107).

З виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач виконував умови кредитного договору на протязі 2007 -2016 року, частково сплачуючи заборгованість за договором, в тому числі відсотки пеню, комісії, тобто визнавав свої зобов'язання за договором.

Таким чином, суд дійшов помилкового висновку про недоведеність факту укладення кредитного договору між сторонами.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не виконувала свої зобов'язання за договором, а тому за нею утворилась заборгованість.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 вересня 2017 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 13 529,72 грн., з яких: 2 297,23 грн. - тіло кредиту; 4 155,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6 194,75 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина), 632,37 грн. - штраф (процентна складова).

Даний розрахунок заборгованості є належним, допустимим та достовірним доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором.

Відповідачем відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України не подано жодних доказів на спростування вказаного розрахунку.

З врахуванням наведеного заявлений позов є підставний та обґрунтований.

Суд першої інстанції вищенаведених фактичних обставин справи та вимог закону не врахував, помилково дійшов висновку про недоведеність заявленого позову та безпідставно відмовив у його задоволенні.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по даній справі нового рішення про задоволення позову з вищенаведених підстав.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При пред'явленні позову банком сплачено 1600 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги - 2400 грн. Загальний розмір судових витрат понесених позивачем становить 4000 грн., дана сума підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.141, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2018 року - скасувати та ухвалити у даній справі нове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн: НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2007 року у розмірі 13529, 72 грн. (тринадцять тисяч п'ятсот двадцять дев'ять гривень 72 копійки), що складається з: 2297,23 грн. - заборгованості за кредитом; 4155,37 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 6194,75грн.- пені; 250грн.штраф (фіксована частина);632,37грн.штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4000 грн.(чотири тисячі гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 15 березня 2019 року

Головуючий:

Судді: