Ухвала

16 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №204/1413/18

провадження № 61-17949ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року в указаній вище справі.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження у зв`язку із наступним.

Пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення.

Із тексту касаційної скарги вбачається, що заявник посилається на постанову Дніпровського апеляційного суду.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за результатами перегляду рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року було прийнято постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року, проте в касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки фактам та не дослідив їх певним чином, чим допустив порушення норм процесуального законодавства, однак не порушує в касаційній скарзі питання про скасування постанови апеляційної інстанції.

У порушення пунктів 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не сформульовано клопотання відносно судового рішення суду, що оскаржується.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які вона просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду його касаційної скарги та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги та копії скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Третя дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та усунення від права на спадкування залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 18 листопада 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко