Справа № 201/9800/18
Провадження № 2/201/906/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 березня 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2018р. ТОВ «ФК Є ГРОШІ» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. № 4-9).

Разом з позовною заявою до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 (діє на підставі Наказу №2-2017-/к/ а.с. №43) про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. №11).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 16.10.2018р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№ 58).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 16.04.2018 року між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № -001066 про надання позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті позивача і виконанням нею певних дій, які свідчать про укладення договору. 16.04.2018р. позивач надав ОСОБА_1 позику у розмірі 4 000 грн., які було перераховано на картковий рахунок відповідача № 670104 строком на 30 днів з кінцевою датою повернення не пізніше 23 год. 00 хв. 15.05.2018р. включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 2388 грн. за 30 днів, проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування. Відповідно до умов укладеного договору, у разі невиконання позичальником зобов'язань, позикодавець має право стягнути пеню у розмірі 3% від залишку суми за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Відповідач свої зобов'язання у визначені договором строки не виконав, чим порушив умови договору та станом на 07.09.2018р. заборгованість ОСОБА_1 складає 29 342 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11 542 грн., пені за порушення строків виконання грошового зобовязання у розмірі 13 800 грн. Відповідну суму заборгованості позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати понесені на юридичну допомогу у розмірі 1 500 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн.

В судові засідання 06.12.2018р. та 11.03.2019р. представник позивача не зявився, про дату та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на юридичну адресу, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. №59, 60). 07.11.2018р. до суду представником позивача ОСОБА_2 було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому представник зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та згідно доказів, наявних в матеріалах справи, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. № 65).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 06.12.2018р. та 11.03.2019р. двічі поспіль не зявився, про дату та час слухання справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останніми відомими місцями реєстрації та проживання, згідно відповіді наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 05.10.2018р. (а.с. №57). Конверти з судовими повістками направлені відповідачу були повернуті за зворотною адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. №61, 63, 68, 70). Крім того, про дату та час розгляду справи на 11.03.2019р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. №72).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судові засідання повторно не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач виходячи з положень ч.11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16.04.2018р. між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № -001066 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 14-20).

Договір між сторонами було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті https://e-groshi.com, виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору.

16.04.2018р. позивачем на картковий рахунок відповідача № 670104 було перераховано позику у розмірі 4 000 грн., що підтверджується електронним повідомленням (а.с. № 30), дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017р., укладеного між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. № 31-32).

Згідно умов п.п.3.2, 3.2.1 договору № -001066 сума процентів за користування позикою становить 2 388 грн. за 30 днів, проценти за користування позикою становлять 1,99 % за кожен день користування позикою, що становить 726,35% річних, фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% за кожен день, починаючи з дати видачі позики і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою.

Згідно умов п.п.5.2-5.4, 7.1 договору, строк, на який надається позика за цим договором становить 30 днів, дата повернення позики не пізніше 23 год. 00 хв. 15 травня 2018р. включно. У випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% відсотка від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано Законом України "Про споживче кредитування", Законом України "Про електронну комерцію", Цивільним Кодексом України.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею.

Статтею 12 Закону України Про споживче кредитування регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 ч.1 ст. 3 Закону України Про споживче кредитування одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом 377243, який зазначений у тексті договору у розділі "Підписи сторін" (а.с. №20).

Таким чином, між ТОВ «ФК Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610, ч.1 ст.612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що грошові зобов'язання за договором №-001066 від 16.04.2018р. відповідач належним чином не виконав та відповідно до заявлених позивачем позовних вимог станом на 07.09.2018р. заборгованість становить 29 342грн., з яких: 4 000 грн. заборгованість по кредиту, 11 542 грн. - заборгованість по відсоткам, 13 800 грн. пеня. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до детального розрахунку заборгованості за договором №-001066 від 16.04.2018р., який долучений до позовної заяви.

Між тим, визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, суд вважає необхідним виходить з наступного.

Згідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з розрахунків, наданих позивачем, розмір пені складає 13 800 грн., що значно перевищує суму основного боргу 4 000 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути пеню у розмірі заборгованості за тілом кредиту у сумі 4 000 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст.617 ЦК України .

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що у ОСОБА_1 перед позивачем існує заборгованість, яка відповідачем добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №-001066 про надання позики від 16.04.2018р. станом на 07.09.2018р. у розмірі 19 542 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11 542 грн., пені у розмірі 4 000 грн.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать судові витрати на професійну правничу допомогу.

Так, на підставі договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018р., позивачеві надано ФОП ОСОБА_3 юридичні послуги (а.с. № 52-53).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №43 від 04.09.2018р. до договору про надання юридичних послуг № 01/08-2 від 01.08.2018р., проведено усну консультацію тривалістю 1 год. (200 грн.), аналіз документів кредитної справі - 2 год. (600 грн.), підготовлено позов, клопотання про розгляд справи в спрощеному провадженні, друкування документів та їх формування для подачі до суду - 4 год. (700 грн.) (а.с. № 54).

Платіжним дорученням № 715 від 05.09.2018р. позивачем здійснено оплату юридичних послуг щодо боржника ОСОБА_1 за договором №-001066 від 16.04.2018р. про надання позики на суму 1 500 грн.(а.с. № 54а).

На підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивача щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, між тим з урахуванням часткового задоволенні позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 999грн.01коп. (19 542 грн. х 1 500грн. : 29 342 грн. = 999грн.01коп.).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в 1 173 грн. 50 коп. (19 542 грн. х 1 762грн. : 29 342 грн. = 1 173 грн.50коп.).

На підставі викладеного, керуючись п.12 ч.1 ст.3, ст.12, ч.1 ст.13 Закону України "Про споживче кредитування", ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст. 526, 549, 551, 610, 612, 1048, 1054 ЦК України ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 133, 137, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» заборгованість за договором №-001066 про надання позики від 16.04.2018р. станом на 07.09.2018р. у розмірі 19 542 грн. (девятнадцять тисяч пятсот сорок дві грн.), яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4 000 грн., заборгованості за процентами у розмірі 11 542 грн., пені у розмірі 4 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 999 грн.01коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 173 грн.50коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.