Справа № 471/547/18-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до братської селищної ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ :

В проваженні Арбузинського районного суду Миколаївської області на стадії судового розгляду по суті перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до братської селищної ради Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру.

Підготовче провадження у справі було закрите ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року.

В судове засіданні 04 жовтня 2019 року позивачі подали заяву, якою просили залишити їх вимоги про визнання права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , за кожним із них, без розгляду.

Крім того, просили залишити без розгляду вимоги про визнання дійсними і правочинними дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого Братською селищною радою 27 грудня 2017 року та технічного паспорту, як невід`ємної складової дублікату рішення Братської селищної ради від 27 грудня 2017 року.

Натомість, позивачі уточнили вимоги та просили суд встановити належність їм правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житор, від 20 січня 1994 року, видане Братською селищною радою народних депутатів Миколаївської області.

Інші учасники справи - позивач ОСОБА_2 , представник відповідача - Братської селищної ради Миколаївської області та третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності і не вказали причин свого неприбуття.

Тож, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду та можливість провести судовий розгляд за вкотре зміненими вимогами, суд виходив із такого.

За правилами п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

А відповідно до цивільного процесуального закону України сторони є вільними у використанні своїх прав.

Отже, суд не убачає підстав для відмови в задоволенні заяви позивача про залишення його позову без розгляду і не вдається до причин вчинення ним цієї процесуальної дії, позаяк, виходить із принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Зокрема, за одним із аспектів якого, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Водночас, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Як наслідок, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду, якщо позивачі звернулись з відповідним клопотанням, позаяк, знову ж таки, він розглядає справи не інакше як за зверненням особи.

До того ж, розгляд вимог, до яких позивач втратив інтерес і не бажає їх підтримувати не кореспондується із завданнями цивільного судочинства, визначеними ст. 2 ЦПК України.

Тому, за таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивачів та залишити їх позов без розгляду на стадії судового розгляду справи по суті.

Крім, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що вони мають право після усунення умов, що стали підставою для залишення позову без розгляду, звернутися до суду повторно з цим самим позовом і з цих самих підстав (ч.2 ст. 257 ЦПК України).

Водночас, згідно положень п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір позивачам поверненню не підлягає, оскільки позовна заява залишена без розгляду за їх же ініціативою.

Стосовно висунутих вимог про встановлення належності позивача правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на житло, то слід вказати на таке.

Згідно ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Підготовче судове засідання у справі закрите ухвалою від 17 вересня 2019 року і саме із цього часу воно є закінченим, у той час, як відповідно до ч. 3 ст. 217 ЦПК України з оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

А під час судового розгляду суд невправі надавати іншим учасниками справи строк для надання заяв по суті справи.

Таким чином, позивачі, подали заяву про уточнення, на їхню думку, своїх позовних вимог вже після закінчення підготовчого засідання, на стадії розгляду справи по суті.

При цьому, суд не погоджується із позивачами про те, що їхні вимоги про встановлення належності їм документу є уточненим, оскільки позивачі фактично змінили предмет позову, що у розрізі норми ч.3 ст. 49 ЦПК України є недопустимим на стадії судового розгляду справи.

Крім того, прийняття судом до провадження зміненого предмету позову на стадії розгляду справи по суті призведе до порушення прав інших учасників справи, а також до здійснення фактично підготовчих дій на цій стадії, що вже не відповідає завданням цивільного судочинства.

Тож, законодавство не передбачає можливості прийняття заяви про зміну предмету позову на більш пізніх стадіях процесу, аніж підготовче провадження, навіть у випадку наявності поважних причин.

Таким чином, оскільки позивачами при подачі уточненої позовної заяви не було дотримано вимоги ЦПК України, у частині строків зміни предмету позову, тому відсутні підстави для її прийняття до розгляду.

При цьому, розгляд справи не належить продовжувати у межах тих вимог, які висунуті при пред`явленні позову, оскільки позивачі ініціювали питання про залишення їх без розгляду, у то час, як суд прийшов до переконання про задоволення відповідного клопотання.

З огляду на таке, суд вважає за необхідне повернути позивачам уточнену позовну заяву.

Тому, з цих мотивів, керуючись ст.ст. 200, 258 -261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті уточненої позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про встановлення належності документу - відмовити.

Заяву повернути позивачам.

Роз`яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їх право звернутися із такими вимогами у порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти ) днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.В. Явіца