П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 223/99/18

Номер провадження 22-ц/804/698/19

Донецький апеляційний суд у складі у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя -доповідач), Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 листопада 2018 року, у складі судді Яненко Г.М.,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», назва якого змінена на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

04 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», назва якого змінена на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк), звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 жовтня 2009 року (далі - Договір) у розмірі 117000,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 7564,85 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 109435,15 грн. та у відшкодування судового збору 1762,00 грн.

В обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до укладеного договору, ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.3.2., п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, у розмірі, встановленому Договором. Відповідач взяла на себе зобов'язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених Договором, та Умовами та правилами надання банківських послуг. В порушення умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов'язання, в наслідок чого станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 117000,00 грн.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 листопада 2018 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 7564,85 грн. по тілу кредиту, 109435,15 грн. по процентах за користування кредитом та 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що нею була подана заява про застосування строків позовної давності, яку суд не розглянув та не надав оцінку факту пропуску позивачем строку позовної давності. Термін дії картки НОМЕР_2 встановлено з 14 жовтня 2009 року та закінчився, вона із заявою про перевипуск картки не зверталась, термін її дії не продовжувався.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі, якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, їх розмір відповідно до положень ст.1048 ЦК України, повинен встановлюватися на рівні облікової ставки НБУ.

Наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості за процентами не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідач не була інформована належним чином про збільшення відсотків за договором взагалі, і тому підвищення процентної ставки за договором є незаконним. Крім того, договором не встановлено, з якою саме регулярністю позичальник повинен знайомитися із інформацією Банку на його сайті щодо зміни умов кредитування.

Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача ОСОБА_4, та закінчує розгляд справи у відсутності представника позивача, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить запис в книзі телефонограм апеляційного суду за № 606 та розписка (а.с. 216, 218, 219). Від представника позивача, відповідача та її представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.220, 221, 224, 225, 226).

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, однак відповідно до положень ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача - Шишелова Н.В. пояснила, що Банк у встановлений законом строк позовної давності звернувся до суду з даним позовом, оскільки остання кредитна картка, яка була перевипущена за спірним кредитним договором і отримана відповідачем, діє до жовтня 2019 року, а Банк звернувся до суду з даним позовом у лютому 2018 року. Право Банку на односторонню зміну відсоткової ставки передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Відповідач зобов'язана була отримувати виписку банку по картковому рахунку, відкритому на її ім'я, підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону. Періодичність отримання відповідачем виписок Умовами та правилами не врегульовано, даних про направлення відповідачу SМS - повідомлення про зміну тарифу у позивача немає.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача - Шишелової Н.В., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову Банку, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно п.2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За положеннями ст.ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2009 року ОСОБА_4 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із анкетою - заявою про виявлення бажання оформити кредитну картку.

Зі змісту заяви вбачається, що підписавши останню, клієнт (відповідач) приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua:https://client-bank.privatbank.ua., які разом з цією заявою, карточками зі зразками підписів складають Договір банківського обслуговування.

В заяві сторони погодили, що відносини між банком (позивачем) та клієнтом (відповідачем) можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua: https://client- bank.privatbank.ua або інший інтернет/SMS ресурс, зазначений банком).

Також у заяві про виявлення бажання оформити кредитку, зазначено, що Умови та Правила розміщено на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Актуалізуються Умови та Правила не частіше ніж 1 раз у місяць, з обов'язковою публікацією на сайті банку до 25 числа місяця, що передує змінам.

На підставі Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право на зміну умов, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

До обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/temis/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що визначено в Правилах користування платіжною карткою.

До обов'язків клієнта "Умовами та правилами надання банківських послуг" віднесено погашення заборгованості по кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, а також комісії на умовах, передбачених цим договором.

Умовами та правилами надання банківських послуг, на Клієнта покладено обов'язок у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту), виплаті винагороди Банку.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той самий строк.

Термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку, відповідно до п.1.1.7.31. Умов та правил надання банківських послуг складає 50 років.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит.

З наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку позовних вимог, позичальник частково погашав свої зобов'язання, однак не в повному обсязі та з порушенням строків.

За твердженням позивача, внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 31.12.2017 року ОСОБА_4 заборгувала банку: 7564,85 грн. по тілу кредиту, 109435,15 грн. по процентах за користування кредитом.

Заперечень щодо визначеного банком розміру основного зобов'язання та відсотків за користування кредитом відповідачем не зазначено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитом, та серед іншого, отримувати виписки у т.ч. щодо зміни процентної ставки нарахування відсотків за користування кредитом. Суд дійшов висновку щодо права Банку змінювати розмір відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг і Правилах користування платіжною карткою.

Однак, в порушення приписів перелічених норм, станом на 31 грудня 2017 року ОСОБА_4 заборгувала банку: 7564,85 грн. по тілу кредиту, 109435,15 грн. по процентах за користування кредитом, розмір яких не спростовано відповідачем. Термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку, складає 50 років, тому не є пропущеним.

З висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна враховуючи наступне.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

14 жовтня 2009 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір (без номеру), за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, що становить 30% річних, на суму залишку заборгованості на строк, що виповідає строку дії картки (а.с.10).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Факт укладення кредитного договору відповідач ОСОБА_4 підтвердила у заяві про застосування строків позовної давності від 15 березня 2018 року (а.с. 54, 55).

Обгрунтовуючи рішення, суд першої інстанції послався на Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, які були надані позивачем до матеріалів справи (а.с. 11 - 34).

Однак погодитися з тим, що ОСОБА_4 укладаючи з Банком Договір приєдналася саме до наведених вище Умов та правил надання банківських послуг не можна, оскільки вони були затверджені після укладення між сторонами Договору. А відтак, відповідач не могла укласти з позивачем Договір відповідно до положень Умов та правил надання банківських послуг, що було неправильно встановлено судом першої інстанції.

На час укладення між сторонами Договору, діяли Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, затверджені наказом від 24 травня 2005 року, № С-89 (далі - Умови та правила), умовами якого позивач обґрунтував свій позов (а.с.227 - 234).

Пунктами 3.2., 3.3., 5,3. Умов та правил передбачена можливість зміни кредитного ліміту.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п.п.5.5. п.5 Розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою» Умов та правил.

Відповідно до частин першої та другої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

За п. 6.5. Умов та Правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Позичальник не виконувала взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року в неї утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно з розрахунком банку становила 117000,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 7564,85 грн; за відсотками за користування кредитом - 109435,15 грн.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором з подальшим його збільшенням, а ОСОБА_4 зобов'язання по виконанню умов договору не виконувала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до довідки Банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_4 (картрахунок НОМЕР_2 від 14 жовтня 2009 року), кредитний ліміт неодноразово збільшувався та з 01 березня 2014 року встановлений у розмірі 7600 грн. (а.с.9).

За представленим до позовної заяви позивачем розрахунком заборгованості станом на 31 грудня 2017 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором становить 117,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 7564,85 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 109435,15 грн. (а.с. 5- 8).

Відповідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підтвердження позовних вимог позивач суду першої інстанції надав довідку, з якої вбачається, що ОСОБА_4 згідно кредитного договору б/н від 14 жовтня 2009 року отримала картки № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6, остання з яких мала термін дії до жовтня 2019 року ( а.с.110).

Факт надання Банком та отримання ОСОБА_4 зазначених вище карток підтверджується наданою Банком апеляційному суду довідкою, в якій містяться данні про дату отримання відповідачем карток, та скріншотами з програмного комплексу, які мають фотозображення відповідача та дату отримання нею кредитних карток (а.с. 210 -214).

За таких обставин, погодитися із запереченнями ОСОБА_4, наведеними у заяві про застосування строків позовної давності щодо неотримання нею інших карток, окрім первісної при укладенні Договору, та пропуску Банком строку позовної давності погодитися не можна враховуючи наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Користуючись кредитними коштами, ОСОБА_4 періодично сплачувала заборгованість за наданим кредитом, останній платіж вона здійснила 25 липня 2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, та наданою апеляційному суду, представником позивача, випискою з картрахунку відкритого за даним Договором на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 193 - 208).

Наданий позивачем розрахунок містить відомості щодо сплати ОСОБА_4 02 липня 2015 року 09, 00 грн., але як пояснила в апеляційному суді представник позивача зазначену суму відповідач не вносила, що також підтверджується випискою з рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_4 за Договором (а.с.193 -208), та в даному випадку має місце друкарська помилка.

Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил для надання банківських послуг (далі- Умови та правила) послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначено в заяві та у Пам'ятці клієнта, підписанням заяви банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг.

Пунктами 3.2, 3.3 Умов та правил передбачено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою держателя відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно з пунктом 9.12 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Згідно п.3.1.1. розділу ІІ Правил користування платіжною карткою передбачено строк дії картки зазначений на лицевій стороні Карти (місяць, рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Пунктом 3.1.3 розділу ІІ Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії картки банком видається нова картка (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком.

Пунктами 5.3., 5.4. Правил користування платіжною карткою визначено, що строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам з встановленням мінімального обов'язкового платежу визначена в пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, визначену тарифами, та частину заборгованості по кредиту. Строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжним карткам без встановлення мінімального обов'язкового платежу виконується в наступному порядку: - строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, визначеного в платіжній картці (в полі MONTH).

За таким договором перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104 цс16.

Як зазначалося вище, строк дії виданої ОСОБА_8 останньої картки № НОМЕР_6 встановлено до 31 жовтня 2019 року.

З огляду на викладене та з урахуванням наведених обставин і факту пред'явлення Банком позову 04 лютого 2018 року (а.с. 45), тобто в межах строку дії картки, банк не пропустив строк звернення до суду щодо стягнення заборгованості за кредитом.

Обов'язок ОСОБА_4 по виконанню умов кредитного договору передбачений законом.

Оскільки в повному обсязі відповідач умови договору по поверненню кредитних коштів не виконувала, залишилася не погашеною заборгованість по тілу кредиту в розмірі 7564,85 грн., яка підлягає стягненню з останньої на користь банку.

Перевіряючи судове рішення в межах доводів апеляційної скарги в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за процентами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача в цій частині підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову в цій частині, виходячи з наступного.

Так, частиною першою ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

За змістом статей 256, 257, 261 ЦПК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Оскільки у даній справі, як зазначалося вище, строк дії картки встановлений до 31 жовтня 2019 року, з позовом Банк звернувся до суду 04 лютого 2018 року, та заборгованість ним визначена станом на 31 грудня 2017 року, колегія судді дійшла висновку, що з ОСОБА_4 підлягає стягненню заборгованість за процентами за період з 05 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року, тобто в межах строку позовної давності, оскільки при укладенні Договору сторони не визначали збільшення строку позовної давності, про що свідчать положення Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на час укладення Договору, а позивачем до суду першої інстанції надана заява про застосування строку позовної давності.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів вбачається, що проценти за користування кредитом відповідачу при укладенні договору були встановлені в розмірі 30,00%, а в подальшому нараховувалися за період з 01 вересня 2014 року по 01 квітня 2015 року, виходячи з процентної ставки 34,80% річних, а з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2017 року - 43,20% річних.

Колегія суддів вважає, що вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами за підвищеною процентною ставкою є необґрунтованими враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У ч.4 указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Отже, для застосування підвищеної процентної стави банк повинен письмово повідомити боржника та отримати його згоду.

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила), в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно п. 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374цс17.

Наданий позивачем апеляційному суду розрахунок заборгованості, в частині зміни розміру процентної ставки та відповідних нарахувань, не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, оскільки не містять даних щодо отримання відповідачем інформації про підвищення процентної ставки.

Тому підвищення процентної ставки для розрахунку процентів з 01 вересня 2014 року, що призвело до збільшення загальної суми заборгованості за кредитним договором, проведено позивачем необґрунтовано.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Оскільки позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не було надано достатніх доказів на підтвердження виконання банком свого обов'язку проінформувати позичальника ОСОБА_4 про неодноразову зміну відсоткової ставки з 30,00 % до 43,20%, починаючи з 01 вересня 2014 року, розрахунок заборгованості по процентам за період з 05 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 підлягає коригуванню, виходячи із 30,00% ставки на рік згідно умов Договору.

При цьому, заборгованість по процентам визначається в розмірі 6688,59 грн. та розраховується наступним чином: 7564,85 грн. (загальна заборгованість за кредитом) х 30,00 (відсотків) : 100 : 360 х 1061 (кількість днів за період з 05 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року (визначений строк у розрахунку заборгованості)).

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно встановлені фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, викладені у рішенні висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими, а тому підлягає скасуванню в повному обсязі з ухваленням нового рішення про задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитом та про часткове задоволення позову про стягнення заборгованості за процентами.

Отже, з урахуванням розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача, заборгованість станом на 31 грудня 2017 року ОСОБА_4 за кредитним договором № б/н від 14 жовтня 2009 року, яка підлягає стягненню з неї на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК складається з заборгованості за кредитом - 7564,85 грн. та заборгованості за процентами за період з 05 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року - 6688,59 грн.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, у випадку скасування або зміни судового рішення, в резолютивній частині постанови апеляційний суд вирішує питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції та у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» колегія вважає, що позивачу, на підставі ст.141 ЦПК України, слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору - у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та відповідачу - у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також з позивача підлягає стягненню в дохід держави недоплачена сума судового збору, враховуючи наступне.

Встановлено, що при зверненні до суду позивач оплатив судовий збір в розмірі 1762 грн. за ціною позову 117000,00 грн. (а.с. 41).

Оскільки під час перегляду справи в апеляційному суді, розмір заборгованості відповідача перед банком визначено в сумі 14253,44 грн., що становить 12,18 % задоволених вимог, то розмір відшкодування судового збору у зв'язку з розглядом справи в суді першої інстанції визначається 214,61 грн.(1762 х 12,18%:100%).

За подачу апеляційної скарги відповідач сплатила судовий збір в розмірі 1000 грн. (а.с.164), та за її клопотанням ухвалою апеляційного суду недоплачена сума судового збору 1643 грн. була відстрочена до ухвалення судового рішення.

Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню, у зв'язку з переглядом справи апеляційним судом, з останнього на користь позивача ОСОБА_4 у відшкодування судового збору підлягає стягненню 678,08 грн. (1000 грн. - 321,92 грн. (12,18%) = 678,08 грн.), та в дохід держави - 1643 грн. на розрахунковий рахунок - 6001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 листопада 2018 року скасувати повністю.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість станом на 31 грудня 2017 року за кредитним договором б/н від 14 жовтня 2009 року, яка складається із заборгованості за кредитом 7564 (сім тисяч п'ятсот шістдесят чотири) гривні 85 копійок, заборгованості за процентами 6688 (шість тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 59 копійок та у відшкодування судового збору 214 (двісті чотирнадцять) гривень 61 копійку.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) на користь ОСОБА_4 у відшкодування судового збору 678 (шістсот сімдесят вісім) гривень 08 копійок та в дохід держави судовий збір 1643 (одну тисячу шістсот сорок три) гривні на розрахунковий рахунок - 6001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 21 березня 2019 року.

Судді: Т.Б.Ткаченко

Г.Л. Гаврилова

Л.М.Кочегарова