ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 542/118/17

провадження № 61-24160 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Крата В. І.

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави,

відповідачі - Новосанжарська районна державна адміністрація Полтавської області, Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області, ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року в складі колегії суддів Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року перший заступник керівника Кобеляцької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області, ОСОБА_1 та просив:

- визнати незаконними й скасувати розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 28 «Про надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки» та розпорядження від 19 жовтня 2012 року № 360 «Про розгляд та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі земельної ділянки в оренду»;

- визнати недійсним договір оренди землі від 14 жовтня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства в Полтавській області та ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки загальною площею 41,16 га, кадастровий номер :00:001:0016, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району та скасувати його державну реєстрацію;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 41,16 га, кадастровий №:00:001:0016 загальною вартістю 767 556,83 грн.

В обґрунтування позову прокурор зазначав, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки без проведення торгів (аукціону) здійснені всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» та норм Земельного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року взадоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області задоволено, рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов Кобеляцької місцевої прокуратури задоволено:

- визнано незаконними та скасовано розпорядження голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 28 «Про надання дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки» та розпорядження від 19 жовтня 2012 року № 360 «Про розгляд та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та передачі земельної ділянки в оренду»;

- визнано недійсним договір оренди землі від 14 жовтня 2014 року, укладений між Головним управлінням Держземагенства в Полтавській області та ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки загальною площею 41,16 га, кадастровий номер :00:001:0016, із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району та скасовано його державну реєстрацію;

- зобов`язано ОСОБА_1 повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку площею 41,16 га, кадастровий №:00:001:0016 загальною вартістю 767 556,83 грн.

Апеляційний суд виходив із того, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки без проведення торгів (аукціону) здійснені всупереч вимогам статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» та норм Земельного кодексу України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

30 березня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, а також положень Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року відкрите касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року вказана справа призначена до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 з 10 жовтня 2007 року була членом «Селянського (фермерського) господарства « Гасанов С . М. » та при зверненні з заявою на отримання землі керувалася Законом «Про фермерське господарство» у редакції станом на 2012 рік, а тому підстави для визнання незаконним та скасування розпоряджень голови Новосанжарської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року, від 19 жовтня 2012 року та визнання недійсним договору оренди землі від 14 жовтня 2014 року відсутні.

Просила оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

У червні 2018 року прокуратура Полтавської області подала до Верховного Суду відзив, в якому просила залишити дану касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

У червні 2018 року від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив, в якому просило касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувати постанову апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 10 січня 2012 року ОСОБА_1 як фізична особа звернулася до Голови Новосанжарської районної державної адміністрації з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 41,16 га ріллі з земель запасу державної власності на території Клюсівської сільської ради для ведення фермерського господарства, з подальшою їх передачею в оренду.

Відповідно до розпорядження голови районної державної адміністрації смт Нові Санжари від 27 січня 2012 року № 28 заяву ОСОБА_1 розглянуто та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 41,16 га ріллі.

Розпорядженням Голови Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області від 19 жовтня 2012 року № 360 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 41,16 га ріллі та надано в оренду ОСОБА_1 вказану земельну ділянку із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

14 жовтня 2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець згідно з наказом від 03 жовтня 2014 року № 3877-СГ надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:001:0016) для ведення фермерського господарства загальною площею 41,1600 га, у тому числі ріллі - 41,16 га, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Клюсівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Із 27 вересня 1992 року ОСОБА_1 є засновником СФГ « Гасанов С . М .».

Власного господарства після виділення їй в оренду земельної ділянки 41,16 га ОСОБА_1 не створила, а отримання цієї ділянки відбулось для використання в діяльності СФГ « Гасанов С. М. », що відповідачем не заперечувалося.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення не відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі статтею 1 ГПК України господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства в господарських судах.

Відповідно до частин першої-третьої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є засновником СФГ «Гасанов С . М .» і незважаючи на те, що з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки вона звернулася як фізична особа, отримання цієї ділянки відбулось для використання в діяльності СФГ «Гасанов С . М .».

Оскільки фермерські господарства - це юридичні особи, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Зазначена правова позиція неодноразово викладенна в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року в справі № 348/992/16-ц та від 20 червня 2018 року в справі № 317/2520/15-ц, від 29 травня 2019 року в справі № 402/1225/16-ц.

Висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства не ґрунтується на нормах процесуального права.

Ураховуючи викладене, наявні передбачені частиною другою статті 414 ЦПК України правові підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та закриття провадження в справі, оскільки розгляд спорів даної категорії здійснюється в порядку господарського судочинства.

Керуючись статтями 400, 401, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року скасувати.

Провадження в справі № 542/118/17 закрити.

Повідомити, що розгляд даної справи належить юрисдикції господарського суду.

Із моменту прийняття постанови рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року та постанова апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2018 року втрачають законну силу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук