Ухвала

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 752/14556/15-ц

провадження № 61-28590св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року у складі судді Антонової Н. В. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва

від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Антоненко Н. О., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені.

Позовна заява мотивована тим, що 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 196 775,00 грн, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 12 грудня 2014 року, згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосований інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних.

Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісії, відповідач сплачує позивачу додатково до процентної ставки за кредит пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на день нарахування такої пені.

На виконання умов кредитного договору, позивачем наданий позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позивальника

№ НОМЕР_2 у банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

Відповідач порушує взяті на себе договірні зобов'язання та не здійснює платежів для погашення суми заборгованості за кредитом у встановлені договором строки та розмірі.

Станом на 06 липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість із повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом у розмірі

438 242,00 грн, із яких: 173 348,42 грн - кредитна заборгованість, 264 893,58 грн - заборгованість за процентами, а також заборгованість зі сплати пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у розмірі

159 244,26 грн, із яких: 66 660,87 грн - пеня за прострочення сплати кредиту,

92 583,39 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 438 242,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 173 348,52 грн, заборгованість за процентами у розмірі 264 893,58 грн, пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 62 537,99 грн, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі

87 190,81 грн, а всього стягнуто 587 970,90 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що боржник належним чином не виконувала передбачених кредитним договором обов'язків із погашення кредитної заборгованості за укладеним договором у зв'язку з чим має заборгованість, яка підлягає стягненню. При цьому судом зменшено розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом за період із 15 серпня

2014 року по 06 липня 2015 року, а саме пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 62 537,99 грн, пені за прострочення сплати процентів у розмірі 87 190,81 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що розрахунок суми заборгованості за кредитом, складений позивачем не може свідчити про здійснення операцій щодо видачі кредиту та отримання коштів на його погашення, оскільки не ґрунтується на відповідних первинних фінансових документах, не відображає заборгованість щодо тіла кредиту, сплати процентів за користування ним та комісій, а отже, не може бути належним доказом виконання чи прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що договір є укладеним із моменту передання відповідного майна, а саме транспортного засобу - автомобіля, проте такої передачі не відбулося, а тому договір є неукладеним.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_5

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик