Справа № 161/980/19
Провадження № 2/161/1144/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.07.2014 року по 19.10.2017 року. В шлюбі у них народилася одна дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час знаходяться на утриманні матері.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2016 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 614 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що в даний час відповідач має сплачувати більший розмір аліментів, оскільки дочка потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні та розвитку.

Вказує, що матеріальний стан відповідача покращився в зв'язку з тим, що він працює ОСОБА_4, має спеціальність столяра і отримує хорошу заробітну плату.

Крім того, вказує на ту обставину, що Сімейним кодексом України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить суд, змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2019 року розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений в ухвалі суду строк відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що від сплати аліментів він не ухиляється, сплачує їх в розмірі встановленому рішенням суду від 08.09.2016 року. Крім того, зазначає, що регулярно проводить час з донькою. Звертає увагу суду на те, що збільшення розміру аліментів поставить його у вкрай невигідне становище. Посилається на те, що має на утриманні цивільну дружину. Просить суд врахувати його заперечення при винесені рішення та відмовити позивачеві у задоволенні позовної заяви у повному обсязі за необґрунтованістю.

Позивач в судове засідання не зявилась подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності Просить суд, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача перед початком судового засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності. Просить суд, відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Із матеріалів справи вбачається, що у спільному подружньому житті у сторін народилась дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітної дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 614 грн (а.с. 4-6).

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає доведеним, що у звязку з збільшенням потреб та розвитку дитини, підвищенням рівня прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини віком до 6 років, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо збільшення розміру аліментів є обґрунтованими.

Суд також вважає, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на користь позивача у збільшеному розмірі, оскільки є працездатним, здоровим.

Доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває цивільна дружина суд оцінює критично, адже остання не позбавлена фізичної можливості працювати.

Інших доказів погіршення матеріального стану відповідача, суду не надано.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, вказана сума є дещо завищеною, та належним чином не доведена наявність саме таких витрат у ОСОБА_1 на утримання доньки.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач працює в ОСОБА_4 не беруться судом до уваги, оскільки дана обставина нічим не підтверджена, позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач працює та отримує заробітну плату в ОСОБА_4.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2016 року, стягувати аліменти в розмірі 900 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280-284, 288, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду від 08.09.2016 року в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 - аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 900 (девятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць в розмірі 900 ( девятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави суму 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса проживання: 45620, с. Охотин, вул. Лісова, 57, Луцького району;

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса проживання: 35221, с. Рудка, Демидівського району, Рівненської області.

Рішення в повному обсязі складено 14 березня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк