Справа № 336/6412/18
Пр. № 2/336/633/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 Жаклін Борисівни до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Запорізька товарна біржа «Торг-Інвест», про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу ј частини житлового будинку № 28 по вул. Краматорській в м. Запоріжжі, що відбувся 28 листопада 1996 року на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест».

В позові зазначила, що правочин укладений між її матірю ОСОБА_1, смерть якої сталася 21 серпня 2016 року, з одного боку, та ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3, - з другого, на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест» у відповідності до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований біржою під номером Н-2075, а також зареєстрований орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». З зазначеного часу мати позивача, спадкоємцем якої першої черги за законом є ОСОБА_4, постійно і безперервно проживала в цьому житлі, доглядала за ним до своєї смерті. Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері для позивача не сталося можливим через відмову нотаріуса, втілену в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з причини невідповідності правовстановлюючих документів вимогам закону.

На підставі викладеного позивач просить про визнання договору дійсним, оскільки сторони виконали його повністю, проте всупереч вимог законодавства він не був нотаріально посвідченим. Недотримання вимог цивільного законодавства в частині нотаріального посвідчення позбавляє її можливості зареєструвати право власності на частку в праві власності на нерухоме майно, а також отримати свідоцтво про право на спадщину на цю частку.

В судове засідання позивач не зявилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі, а також згоду на укладення рішення при заочному розгляді справи.

Вказані обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для вирішення справи у відсутність позивача.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення спору, до суду не зявилися. Відзив на позов, клопотання про вирішення справи без їхньої участі суду не надали.

Вказані обставини на підставі згоди позивача, висловленої в її письмовій заяві, зумовили у відповідності до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, що в силу ст. 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність представника товарної біржі.

Зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як випливає із змісту ч. 3 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.11.1996 року ОСОБА_2, від імені якої діяв ОСОБА_3, продала, а ОСОБА_1 купила ј частину будинку № 28 по вул. Краматорській в м. Запоріжжя (а. с. 7-8). Зазначений договір укладений на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест», зареєстрований в журналі реєстрації угод з купівлі-продажу нерухомості за реєстраційним номером Н-2075. Право власності позивача на набуту нерухомість зареєстроване орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 8).

У відповідності до ст. 128 ЦК Української РСР, який діяв на момент набуття матірю позивача нерухомого майна, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, за змістом ч. 2 ст. 227 ЦК Української РСР.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що право власності у матері позивача виникло з моменту отримання нерухомої речі, воно зареєстроване відповідно до вимог закону в редакції, що діяв на момент набуття права на житло.

Підстави дійти висновку про правомірність набуття права власності дає зміст ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції на момент вчинення вказаного правочину, відповідно до якої угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим в силу ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідченим, недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно з частиною другою ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.

В силу ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також вправі звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способи захисту яких не є вичерпними.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами.

Як зазначено, право власності набуте матірю позивача правомірно на підставі положень Закону України «Про товарну біржу», що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, і згідно з вимогами закону зареєстроване, проте колізія правових норм, що діяли одночасно, звужує право позивача як спадкоємця власника, що і зумовило її звернення до суду.

З огляду на встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини вимоги позивача грунтуються на положеннях закону, тому суд знаходить всі підстави для захисту її права в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 331, 392 ЦК України, 128, 227 ЦК Української РСР, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 Жаклін Борисівни, яка зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інформація про зареєстроване місця проживання і про ідентифікаційні номери яких відсутня, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу ј частини житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Краматорська, 28, укладений між ОСОБА_1, з одного боку, і ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_3, - з другого, зареєстрований Запорізькою товарною біржою «Торг-Інвест» за реєстраційним номером Н-2075 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива