Справа №463/1744/17
Провадження №2/463/161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, який вподальшому уточнив та просив стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за борговою розпискою від 29.04.2013 в розмірі 200 000 дол. США, що становить у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України 5 398 552,80 грн. та 3% річних від простроченої суми (станом на 29.11.2018 року, що становить 910 діб) у розмірі 404 490,37 грн. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача 8000 грн. сплачено останнім судового збору за подання позовної заяви.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибула із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою шляхом надсилання судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підтверджується розпискою про одержання коштів від 29.04.2013 (а.с. 8), оригінал якої було оглянуто у судовому засіданні, відповідачем було одержано в борг від позивача кошти в розмірі 200 000 дол. США, які відповідач зобов'язалась повернути до 01.06.2016.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак свого зобов'язання, як випливає із пояснень представника, відповідач досі не виконала. Доказів протилежного останньою не подано, клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи на предмет встановлення справжності підпису відповідача на борговій розписці остання не заявляла, а тому суд вважає, що боргова розписка у цій справі підписана безпосередньо відповідачем.

Ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Станом на момент винесення рішення 200 000 дол. США становить у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України суму 5 398 552,80 грн.

Взятих на себе зобов'язань, відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 28.02.2019 виникла заборгованість, що складається із основного боргу - суми позики в розмірі 200 000 доларів США, що національній грошовій в одиниці становить 5398552,80 грн., яка на даний час є неповернутою, та 3% річних від простроченої суми (станом на 29.11.2018 року, що становить 910 діб) у розмірі 404 490,37 грн. Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов договору та вимог ЦК України.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за борговою розпискою слід задовольнити у повному обсязі та відповідно до ст. 141 ЦПК України розподілити судові витрати, зокрема з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 65 ЦПК України, ст.ст. 533, 541, 543, 549, 612, 625, 1048, 1049 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованість за борговою розпискою від 29 квітня 2013 року в розмірі 200 000 дол. США (двісті тисяч доларів США), що становить у гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення 5 398 552,80 грн. (п'ять мільйонів триста дев'яносто вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят дві гривні вісімдесят копійок) та 3% річних від простроченої суми (станом на 29.11.2018 року, що становить 910 діб) у розмірі 404 490,37 грн. (чотириста чотири тисячі чотириста дев'яносто гривень 37 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 8000 грн. (вісім тисяч гривень) сплачено останнім судового збору за подання позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст складено та підписано 11 березня 2019 року.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3, АДРЕСА_1, реєстраційний номер: НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, АДРЕСА_2 (ос.), реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Суддя В.Я. Мармаш