Справа № 308/9428/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Струтинська Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивує тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_4, загальною площею 86.2 м.кв., житлова площа 51.0 м.кв., та земельної ділянки, площею 0.0926 га, кадастровий номер НОМЕР_4, на якій розташований вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Право власності набула на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 27 серпня 2004 року з громадянкою ОСОБА_6, який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2322.

Зазначає, що кадастровий номер за договором купівлі-продажу НОМЕР_5 було змінено після виконання землевпорядною організацією 13.05.2015 року ТОВ «Терра капітал» топографо-геодезичних робіт з метою визначення координат точок повороту меж земельної ділянки та уточнення площі земельної ділянки по фактичному користуванню з 900 кв. метрів на 926 кв. м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно 01.

Проте, 09.08.2018 року при замовленні витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що 20.07.2018 року державним реєстратором ОСОБА_4 Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант», м. Київ прийнято рішення про реєстрацію права власності, за номером запису про право власності 27137964 зареєстровано право власності на належний їй на праві власності житловий будинок із надвірними спорудами по АДРЕСА_4 за громадянкою ОСОБА_2.

Підставою здійснення такої реєстраційної дії та виникнення права власності у ОСОБА_2 був договір позики серія та номер 1034, виданий 27 вересня 2012 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Мангур В.В. та договір про відступне, серія та номер 1083, виданий 23.10.2012 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Мангур В.В., укладені, між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Зазначає, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2014 року визнано недійсним договір дарування, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Кравченко О.І. 23.08.2012 р. за реєстром № 4525, у зв'язку з незаконним набуттям права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно по АДРЕСА_4. Також визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - об'єкт нерухомості та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_4, за ОСОБА_3. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 об'єкт нерухомості та земельну ділянку по АДРЕСА_4.

Саме це нерухоме майно вказано у п. 2 Договору про відступне від 23.10.2012 року, який став підставою для реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_2

Враховуючи наведене вказує, що державним реєстратором було прийнято рішення про реєстрацію права власності з порушенням законодавства про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а тому таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню разом із вчиненим записом про право власності.

Одночасно, просить стягнути 50000 грн. моральної шкоди, яка завдана їй протиправними діями реєстратора ОСОБА_4 та іншими двома відповідачами.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2018 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 86,2 кв.м. та житловою площею 51 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_4, з надвірними спорудами, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер об'єкта в РПВН 7160661 та на земельну ділянку, площею 0,0926 га, кадастровий номер НОМЕР_4. Заборонено реєстрацію громадян у житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_4.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, проте в матеріалах справи міститься заява, у якій вона просить розглянути справу у її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі 1, 2 та 3 не скористалися правом на участь у судовому засіданні та будь-яких пояснень не надали, про причини неявки суд не повідомили, клопотань, про відкладення розгляду справи, заперечень чи відзиву на позову не подавали.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договорів купівлі-продажу серії ВВК №963848 та серії ВВК №963850, є власником житлового будинку та земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 (до зміни кадастрового номера НОМЕР_5), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, АДРЕСА_4.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основноположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в судовому порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З оглянутого у судовому засіданні договору про відступне від 23.10.2012 року встановлено, що відповідно до п.1 у зв'язку із неможливістю виконання грошового зобов'язання, ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 у власність будинок АДРЕСА_4.

З п.2 цього ж договору встановлено, що право власності ОСОБА_3 на дане майно підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Кравченко О.І. 23.08.2012 року, за реєстром №4525.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У ході судового розгляду справи встановлено, що рішення про державну реєстрацію речових прав на належне позивачу майно за ОСОБА_3 було прийнято на підставі акту відповідного державного органу, уповноваженого здійснювати таку реєстрацію, на підставі договору дарування від 23.08.2012 року.

Разом з тим, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2014 року договір дарування від 23 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 визнано недійсним, визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - об'єкт нерухомості та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, за ОСОБА_3, визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, та витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 об'єкт нерухомості та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1.

Враховуючи вищевказаний висновок суду, підстави, на яких були прийняті рішення про реєстрацію речових прав на майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 органом, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію, не входять у перелік законних підстав для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визначений у ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 393 ЦК України визначено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає вимогам закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав здійснюється у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26 жовтня 2011 року, в разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що рішення про державну реєстрацію речових прав на майно за ОСОБА_2 було прийнято уповноваженим органом на підставі правочину, який відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.11.2014 року є недійсним, задля відновлення становища, яке існувало до порушення законних прав та інтересів позивача, суд вважає, що державна реєстрація речових прав на спірне нерухоме майно підлягає скасуванню.

Одночасно, виходячи з положень ст. 23 ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз'яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Позивач вказав, що неправомірними діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї, у перенесених нею хвилюваннях через другий замах на незаконне заволодіння її майном, а тому вважає, що їй завдано моральну шкоду у розмірі 50000 гривень.

Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

За такого, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань, та вважає необхідним стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди на суму у розмірі 3000 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704.8 грн. та понесені витрати за подання заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 23, 203, 215-216, 319, 321, 393 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 223, 263-265, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір про відступне, укладений 23 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Мангур В.В. за реєстровим номером 1083.

Скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень від 20.07.2018 року, індексний номер 42163854, про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 86.2 кв.м., житлова площа 51 кв.м., по АДРЕСА_4, з надвірними спорудами за ОСОБА_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, ухвалене державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» ОСОБА_4, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 27137964, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, номер об'єкта в РПВН 7160661.

Повернути у власність попередньому власнику ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно та земельну ділянку за адресою: Закарпатська область, АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 837,4 (вісімсот тридцять сім грн. сорок коп.) гривень з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; місце проживання: АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2;

Відповідач 1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1;

Відповідач 2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_3, рнокпп НОМЕР_3;

Відповідач 3 - державний реєстратор ОСОБА_4 Київської філії комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант», адреса: Вінницька область, Хмільницький район, с. Вишенька, вул. Поліна, 15, .

Суддя Т.Р. Деметрадзе