Справа № 465/6234/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/811/2197/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Книгарня «Каменяр», Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурно-мистецький центр «Трускавець» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути у його користь з ОСОБА_3 3 500 000 грн., з ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» 3 500 000 грн. та з ТзОВ «Книгарня «Каменяр» 5000 грн., у зв'язку з невиконанням позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за договором безпроцентної позики, укладеним між ними 17.08.2015 року, виконання зобов'язань за яким у повному обсязі забезпечено порукою ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець», а в частині виконання зобов'язань на суму 5000 грн. - порукою ТзОВ «Книгарня «Каменяр».

Разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 було подано заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту в межах суми позову 3 500 000 грн. на все належне відповідачам ОСОБА_3 та ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» нерухоме майно, зокрема: нежитлову будівлю загальною площею 7774,7 кв.м., реєстраційний номер майна НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, і належить ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 09.09.2004 року, виданого виконавчим комітетом Трускавецької міської ради, та накладення арешту в межах суми 5000 грн. на все належне ТзОВ «Книгарня «Каменяр» нерухоме майно, а також шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, проводити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії, наслідком яких є зміна власника майна, яке належить ОСОБА_3, ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» та ТзОВ «Книгарня «Каменяр».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2016 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт в межах суми позову 3 500 000 грн. на належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» нерухоме майно: нежитлову будівлю загальною площею 7774,7 кв.м., реєстраційний номер майна НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 09.09.2004 року, виданого виконавчим комітетом Трускавецької міської ради.

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, проводити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії наслідком яких є зміна власника майна, яке належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Бориславська,47; ідентифікаційний код юридичної особи: 32404113).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТзОВ «Книгарня «Каменяр», ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець», про стягнення боргу - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 07.11.2016 року, шляхом накладення арешту в межах суми позову 3 500 000,00 гривень на належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» (АДРЕСА_1; ) нерухоме майно: нежитлову будівлю загальною площею 7774,7 кв.м., реєстраційний номер майна НОМЕР_2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 09.09.2004 року, видане виконавчим комітетом Трускавецької міської ради та забороною Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно проводити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії наслідком яких є зміна власника майна, яке належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код юридичної особи: 32404113).

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відсутність забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» призведе до неможливості виконання судового рішення, оскільки у інших відповідачів відсутнє нерухоме майно, що підтверджується матеріалами справи. Просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ТзОВ «ФК «Поліс» заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, тому їх неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи, який проводиться за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, з аналізу наведених вище норм процесуального закону слід дійти висновку про те, що вжиття судом заходів забезпечення має на меті забезпечення реального виконання рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи встановлено, що предметом спору є стягнення з відповідачів заборгованості за договором безпроцентної позики, укладеним між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 17.08.2015, виконання зобов'язань за яким забезпечено порукою ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» та ТзОВ «Книгарня «Каменяр».

Арештоване за оскаржуваною ухвалою суду нерухоме майно - нежитлова будівля загальною площею 7774,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належить відповідачеві ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» на праві власності, є предметом іпотеки за іпотечним договором від 09.09.2008, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні записи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.12.2015, новим іпотекодержателем щодо вказаного вище нерухомого майна зареєстровано ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», іпотека цього нерухомого майна не є припиненою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду) визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.

Отже, у разі відсутності цих умов, звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимоги стягувача, який не є заставодержателем, не допускається.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що за наявності накладеного арешту на майно ТзОВ «КМЦ «Трускавець» згідно ухвали про забезпечення позову від 07 листопада 2016 року, права ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» як іпотекодержателя на одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у порядку, визначеному ст.ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку» та договором іпотеки, є порушеними, тому ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 листопада 2016 року в частині накладення арешту в межах суми позову - 3 500 000 грн. на належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» нерухоме майно: нежитлову будівлю загальною площею 7774,7 кв.м., реєстраційний номер майна НОМЕР_2, розташовану за адресою:АДРЕСА_1, яке належить ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 09.09.2004, видане виконавчим комітетом Трускавецької міської ради та заборони Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та особам на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно проводити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії наслідком яких є зміна власника майна, яке належне ТзОВ «Культурно-мистецький центр «Трускавець» слід скасувати.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 11 січня 2017 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.03.2019

Головуючий

Судді