Справа № 212/6530/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:головуючого судді Пустовіта О.Г., секретаря судового засідання Мігрін Н.С., розглянувши у відсутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що він працював на підприємстві відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на посаді прохідник (підземний), 30 серпня 2013 року близько о 18 годині 15 хвилин, з вини Відповідача, знаходячись на дільниці №4 Шахтобудівельного управління в скіпо-клітьовому руд дворі шахти «Гвардійська» гор.1350 м., внаслідок нещасного випадку, отримав тілесні ушкодження у вигляді: «закрита хребтово-спинномозкова травма. Забій коренів спинного мозку ліворуч. Перелом остистих відростків С4, С7, Д1 хребців. Перелом ніжки хребця С2 праворуч. Забій шийного відділу хребта». Травма тяжка. Висновком МСЕК йому було встановлено 30% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності. Оскільки втрата працездатності спричинила йому фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв`язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, необхідності постійно лікуватися, йому заподіяна моральна шкода, яку позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 166920,00 грн.

Ухвалою від 09 серпня 2019 року судом відкрито провадження у справі з призначенням судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі доказами.

Ухвалою від 09 вересня 2019 року відкладено до 21 жовтня 2019 року оскільки не сплив п`ятнадцятиденний строк для написання відзиву.

18 вересня 2019 року відповідач скористався правом надання відзиву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування зазначив, що всі вимоги щодо створення на робочому місці позивача ОСОБА_1 умов праці відповідно до нормативно-правових актів були виконані відповідачем та для останнього створені належні умови праці. Крім того зазначив, що позивачем не доведено розмір завданої моральної шкоди.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відмовити в задоволенні клопотань представника відповідача - Коломоєць О.Г. про зобов`язання позивача або його представника надати для огляду в судове засідання оригінали доказів, на підставі яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також визнання явки позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 працював в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», на посаді прохідника прохідника підземного.

Висновком МСЕК від 06.06.2018 року ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 30% (тридцять відсотків) та ТРЕТЯ ГРУПА ІНВАЛІДНОСТІ, з 01 травня 2018 року - БЕЗСТРОКОВО, внаслідок трудового каліцтва, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12ААА №052071 виданою на ім`я Позивача.

Факт нещасного випадку підтверджується актами Форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» та Форми Н-5 «Розслідування нещасного випадку, що стався 30 серпня 2013 року близько о 18 годині 15 хвилин на ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Нещасний випадок на виробництві стався під час виконання Позивачем своїх трудових обов`язків, а саме: Позивач, під час буріння шпурів-пробок, замітив на місті буріння 9 шпура відшарування гірничої маси. Приблизно о 18 годині 15 хвилин 30 серпня 2013 року, Позивач, взяви спеціальний ломік для прибирання відшарування кусків гірничої маси довжиною 3,2м, приступив до прибирання відшарування. В цей же час сталось відшарування гірничої маси з крівлі виробки розміром 1,3х0,6х0,1м, при падінні якого кусок породи впав на контактну мережу та змінивши напрямок падіння вдарив Позивача по захисній касці голови та спині, від чого останній отримав вищезазначені тяжкі травми. Відповідно до п.6 акту Форми Н-1: вид події - падіння, обрушення, обвалення предметів, матеріалів, породи, ґрунту тощо (03).

Таким чином, нещасний випадок стався внаслідок неналежного виконання Відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_2 у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 під час виконанням ним трудових обов`язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_1 30% втрати працездатності, встановлення третьої групи інвалідності, у зв`язку з трудовим каліцтвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 50000,00 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

На підставі ст. ст.23,1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст.ст.4,12, 23, 76-83,141,258, 259,263,264,265, 268, 271,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" () на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

В решті частин позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" () на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», місцезнаходження юридичної особи: 50029, вулиця Симбірцева, будинок 1а, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області, .

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 21 жовтня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт