ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/310/19 Справа № 201/7237/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Соборної районної в місті Дніпрі ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання осіб втратившими право користування житлом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ПАТ "Банк Кредит Дніпро" звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа виконавчий комітет Соборної районної в місті Дніпрі ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання осіб втратившими право користування житлом.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході розгляду справи, банк посилався на те, що 23 листопада 2007 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки з метою забезпечення повного і своєчасного виконання зобов'язань іпотекодавця за кредитним договором від 23 листопада 2007 року. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 та визнано право власності за банком на вказане житло. Зазначене рішення апеляційного суду набрало законної сили, банк зареєстрував за собою право власності на вищевказану квартиру. На цей час у вказаній квартирі залишилися зареєстрованими відповідачі, вони в цій квартирі не мешкають з 2015 року, комунальні послуги не сплачують. Оскільки добровільно знятись із реєстраційного обліку відповідачі не бажають, що порушує права ПАТ "Банк Кредит Дніпро" просили суд усунути ПАТ "Банк Кредит Дніпро" перешкоди у користуванні та здійсненні права розпорядження власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено. Усунуто для ПАТ "Банк Кредит Дніпро" перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та знято останніх з реєстрації у вказаному житлі - квартирі АДРЕСА_1, визнавши втратившими право користування цим житлом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Банк Кредит Дніпро".

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Банк Кредит Дніпро" просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, ПП "Цифрал" про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором № 231107-UAH від 23 листопада 2007 року у розмірі 7 012 001,21 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №231107-UAH-іп від 23 листопада 2007 року шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Банк Кредит Дніпро». (т.1 а.с.17-26).

На підставі вищевказаного рішення апеляційного суду, 19 січня 2017 року за ПАТ «Банк Кредит Дніпро» було зареєстроване право власності на спірну квартиру (т.1 а.с.27).

Згідно довідки від 26 квітня 2017 року, виданої ТОВ "Інфанта -1" у зазначеній квартирі зареєстровані три особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та малолітній ОСОБА_4, 2004 року народження (т.1 а.с.31).

Відповідно довідки від 27 квітня 2017 року, виданою ТОВ "Інфанта -1", зареєстровані у АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 2004 року народження, у спірній квартирі не проживають з моменту придбання її у власність ОСОБА_1 у жовтні 2007 року (т.1 а.с.32).

Задовольняючи позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, суд першої інстанції посилався на те, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі, а їх реєстрація у квартирі АДРЕСА_1 порушує права банку, як власника вказаного нерухомого майна, однак повністю погодитися з таким висновком суду не можливо, оскільки суд дійшов них за неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

З позовної заяви вбачається, ПАТ «Банк Кредит Дніпро» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 третя особа виконавчий комітет Соборної районної в місті Дніпрі ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання осіб втратившими право користування житлом з підстав, передбачених ст.405 ЦК України (т.1 а.с.3-7, 82-86).

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається у квартирі АДРЕСА_1, власником якої відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року, є ПАТ «Банк Кредит Дніпро», зареєстровані відповідачі у справі - ОСОБА_1, ОСОБА_3, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.31, 32, 52, 53, 242).

Згідно довідки від 27 квітня 2017 року, виданою ТОВ "Інфанта -1", зареєстровані у АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 2004 року народження, у спірній квартирі не проживають з моменту придбання її у власність ОСОБА_1 у жовтні 2007 року (т.1 а.с.32).

Слід зазначити в матеріалах справи відсутні відповідні акти, складені балансоутримувачем будинку, щодо встановлення періоду часу не проживання та причин не проживання відповідачів у казаній квартирі на підтвердження вимог банку саме щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що у квартирі не проживають з поважних причин, оскільки банк чинить їм перешкоди у проживанні у квартирі, не допускають їх до жилого приміщення, де залишилися їх особисті речі. Жиле приміщення вони самостійно в добровільному порядку не покидали.

Таким чином, вимоги банку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням з підстав не проживання відповідачів у квартирі понад встановлені законом строки з тих підстав, що останні не проживають у квартирі та покинули жиле приміщення у добровільному порядку, належними доказами по справі не підтверджуються.

З матеріалів справи вбачається ПАТ «Банк Кредит Дніпро» є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року, однак з вимогами про виселення відповідачів, як новий власник, банк до суду не звертався, такі позовні вимоги у даній справі банком не заявлялися.

Суд першої інстанції належної уваги на вищевказане не звернув та дійшов помилкового висновку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - вищевказаною квартирою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Соборної районної в місті Дніпрі ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання осіб втратившими право користування житлом - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Соборної районної в місті Дніпрі ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житлом шляхом визнання осіб втратившими право користування житлом - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді