П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019року м. Київ

Справа № 756/633/19

Провадження: № 22-ц/824/12091/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Андрейчука Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2017 року вона звернулась до одного з відділень хімчистки-пральні "Блиск", яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 6, для здійснення хімічної очистки весільної сукні. Між нею та відповідачем було укладено договір побутового підряду №281141, згідно з яким відповідач прийняв та зобов`язався здійснити хімічну очистку весільного плаття, на якому були наявні дві плями жовтого кольору та пляма темного кольору, та чоловічої сорочки, а вона, ОСОБА_1 , - оплатити послуги з хімічної очистки речей вартістю 940,00 грн., з яких 700,00 грн. за очистку сукні. Строк виконання робіт - до 06 серпня 2017 року включно. Зазначила, що 08 серпня 2017 року вона забрала сукню, проте виявила на її передній частині велику світлу пляму, яка на її думку з`явилась внаслідок непрофесійних дій працівників хімчистки. За таких підстав просила суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь вартість зіпсованої сукні у сумі 14160,00 грн., вартість послуг з хімічної очистки сукні у розмірі 700,00 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 4 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не розглянув подане нею клопотання про звільнення від сплати судових витрат за проведення експертизи, та не повернув справу експертам для проведення дослідження. Також вказала, що при укладанні договору, в квитанції про прийняття речей не було зазначено, які саме дефекти в результаті хімічної обробки цих речей можуть проявитися. Крім того зазначила, що Галузевий стандарт України 201-03-96 «Одяг та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови», на які посилався в ухваленому рішенні суд першої інстанції, на сьогодні не є чинним. При цьому, суд першої інстанції, на думку скаржника, незаконно проігнорував положення п. 10 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Ухвалами Київського апеляційного суду від 7 серпня 2019 року відкритоапеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

2 вересня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для задоволення даного клопотання немає, оскільки доводи апеляційної скарги стосуються оцінки наявних у справі письмових доказів та застосування норм матеріального права.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідач відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 30 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір № 281141, відповідно до якого позивачем було замовлено хімічну чистку весільного плаття та чоловічої сорочки, та сплачено за дані послуги 940,00 грн., зокрема 700,00 грн. - за очистку сукні. Строк виконання робіт - до 06 серпня 2017 року включно.

Укладення договору засвідчується виданою працівником ФОП ОСОБА_1 квитанцією від 30 липня 2017 року № 281141.

Відповідно до даного документу: найменування замовлення - сукня весільна, колір - айворі, ступінь забруднення - сильне, дефекти: плями невідомого походження, потертість, деформація, заливи, жовтизна, ступінь зносу вказаного виробу - 50%, ціна послуг - 700 грн. Додатково було зазначено, що низ сукні сильно забруднений, спереду дві жовтні плями та одна темна, загальне забруднення та заяложення, можливі приховані дефекти, без 100% відновлення (а. с. 19, 70-71).

Як стверджувала позивачка, 08.08.2017 року вона, ОСОБА_1 , забрала сукню та виявила на ній, а саме на передній частині, велику світлу пляму, яка на її думку виникла внаслідок непрофесійних дій працівників хімчистки.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що факт неналежного виконання відповідачем роботи з хімічного чищення сукні, заподіяння матеріальних збитків псуванням виробу, позивачем недоведений. У справі відсутні будь-які докази, які б засвідчували, що хімічне чищення сукні ОСОБА_1 було виконано ФОП ОСОБА_2 не відповідно до замовлення позивача та технологічних процесів, а при виконанні роботи були застосовані хімічні препарати та вид обробки, що не відповідали символам та вимогам догляду за виробом. Видозміни, які відбулись з сукнею позивачки, є допустимими згідно з ГСТУ 201-03-96. Після спроб видалення з тканини забрудненості,на виробі проявилися приховані дефекти, про можливість проявлення яких позивачкабула повідомлена при укладенні договору побутового підряду від 30 липня 2017 року №281141.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Згідно із частиною 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приймання, оформлення, виконання та видавання замовлень з хімічної чистки та фарбування виробів здійснюється відповідно до вимог Правил побутового обслуговування населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року № 313» та Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27.08.2000 року № 20, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 13.11.2000 року за № 803/5024.

За вказаними приписами, замовлення оформлюється договором (квитанцією).

Під час приймання замовлення, приймальник повинен оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів (плям), які неможливо усунути, запропонувати замовнику відпороти фурнітуру та матеріали оздоблення, якщо виникають сумніви щодо збереження їх якості після обробки.

При цьому, встановлюється вартість прийнятих виробів за погодженням із замовником або на підставі підтверджуючихдокументів і зазначається разом із відсотками зносу у договорі.

Згідно пункту 4.3 Інструкції на виробах після хімічної чистки можуть бути дефекти, що були зазначені під час оформлення замовлення, та приховані дефекти, які допускаються діючими стандартами.

Згідно квитанції, ступінь зносу виробу - сукні весільної складає 50 %, що відповідає пункту 2.5 Інструкції щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, затвердженої наказом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 27 серпня 2000 року № 20 (далі - Інструкція) з огляду на стан речі, в якому вона перебувала до чищення.

При цьому, під час оформлення замовлення позивачку було повідомлено про можливість виникнення після хімічної чистки на виробах дефектів, які були зазначені (2 жовті плями, 1 темна пляма), та приховані дефекти, які допускаються діючими стандартами.

Будь-яких інших зауважень чи/або застережень щодо встановлених сторонами дефектів (плям) на сукні з боку ОСОБА_1 дана квитанція не містить.

Позивачка погодилася з тим, що відновлення забрудненої сукні не може бути виконане на 100 %.

Погодивши такі умови, ОСОБА_1 поставила свій підпис у даній квитанції.

Відповідно до пункту 4.20 Галузевого стандарту України «Одяг та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» (далі -ГСТУ) на виробах після хімічної чистки допускається наявність дефектів, які позначені в квитанції та прихованих дефектів, які виникли в процесі носіння та експлуатації виробів і виявлені після чищення, серед яких: закріплені плями та затіки від фарб, парфумів, ліків, крові, чорнил, жиру, клею та інше; зміна інтенсивності кольору чи забарвлення, зміна форми малюнка, білявість, пожовтіння, вицвітання, зблякнення, витравлені місця,утворені від дії поту, хімікатів, світла і тривалого тертя в процесі носіння; полиск, приховані та явні запали, які виникли від порушення режиму прасування в домашніх умовах; блиск, пилинг, заломи, зморщування виробів через нерівномірність усадки змішаних ниток; ослаблення тканини в місцях запалів та потертих місцях.

Із наведеного вище переліку дефектів, які виявлені після чищення, убачається, що виявлений ОСОБА_1 після проведення хімчистки сукні дефект, а саме, біла пляма, узгоджується з нормами ГСТУ.

Слід відмітити, що ОСОБА_1 , розуміючи цінність даної сукні для себе, звертаючись до ТОВ ОСОБА_2 для отримання послуг щодо її очищення, при оформленні такого замовлення, не оцінила її, та, на свій розсуд обрала послугу «Платтяна група. Сукня проста», хоча прейскурант відповідача надає клієнтам також послугу «чищення ексклюзивної речі», що передбачає іншу технологію (більш щадну), відповідно з більшим рівнем відповідальності.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо втрати чинності Галузевим стандартом України «Одяг та предмети домашнього вжитку після хімічної чистки. Загальні технічні умови» як безпідставні, оскільки Інструкція щодо надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, в якій визначений Перелік основних нормативних актів і документів на надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів, наразі є чинною.

Також слід зазначити, що згідно Акту № 673 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 7 листопада 2017 року відповідачем, ФОП ОСОБА_2 , під час перевірки, яка була проведена Державною службою України з питань безпечності продуктів та захисту споживачів ГУ Держпродспожив служби в м. Києві на підставі звернення ОСОБА_1 , порушень вимог законодавства не встановлено.

Перевіряючи доводи скаржника про те, що суд першої інстанції необґрунтовано залишив без уваги подане нею клопотання про звільнення від сплати судових витрат за проведення експертизи, колегія суддів відмічає наступне.

Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: ... 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Згідно матеріалів даної цивільної справи, 20 червня 2018 року ухвалою Оболонського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_1 про призначення судової товарознавчої експертизи задоволено. Призначено у справі судову товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання: "Якою є вартість сукні на момент проведення експертного дослідження?", "Який відсоток втрати якості об`єкту дослідження через ознаки зносу чи наявність дефектів?", "Як називається тканина, з якої виготовлена сукня (частина, де знаходиться пляма), її склад?", "Чи відповідає маркування сукні щодо хімічного чищення встановленому виду тканини?", "Чи є на сукні пошкодження (механічні, термічні, хімічні), вказані у позовній заяві ОСОБА_1 .? Якщо так, то яке їх походження?", "Чи можуть бути усунуті такі недоліки об`єкта дослідження?", "Чи допускається хімічне чищення тканини, з якої виготовлена сукня? Якими видами хімічних засобів для видалення плям можна здійснювати чищення, якщо воно можливе?", "Чи піддавалась сукня хімічному чищенню?", "Якими засобами для видалення плям була оброблена пляма на сукні (якщо така обробка була проведена)?", "Чи могли виникнути дефекти на сукні внаслідок її хімічного чищення?", "Які порушення технології хімічного чищення стали підставою псування об`єкта дослідження - сукні (що призвело до вказаних дефектів)?", "Який розмір шкоди заподіяний власнику сукні, якщо її пошкодження виникло внаслідок хімічного чищення, зокрема, якщо пляма на сукні утворилась у зв`язку з неправильним здійсненням її хімічного чищення та з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу?".

При цьому, ОСОБА_1 заявляючи клопотання про призначення експертизи вперше, просила судові витрати покласти на неї.

На виконання вищевказаної ухвали суду судовими експертами Київського НДІСЕ Поплавською Н.Л. та Павленко О.В. подано клопотання про забезпечення проведення експертизи додатковими матеріалами та корегування питань шляхом надання експертам об`єкту дослідження, дозволу на його часткове руйнування чи пошкодження в рамках дослідження, переліку умов чищення та хімічних засобів чищення, які застосовувались, стандарти хімічної чистки одягу (а.с. 122-123).

Як убачається із матеріалів цивільної справи, копію даного клопотання було отримано лише позивачем (а.с. 124,125,126).

В жовтні 2018 року Київський НДІСЕ повернув справу до суду першої інстанції з повідомленням про неможливість надання висновку судової експертизи у зв`язку з невиконанням вказаного клопотання.

7 грудня 2018 року ОСОБА_1 повторно заявила клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, яке судом було задоволено (а.с. 136-139, 147-149).

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання позивачки про призначення експертизи, судові витрати з проведення експертного дослідження поклав на відповідача.

Позивачка погодилась з таким судовим рішенням та не оскаржила його.

Слід відмітити, що на протязі усього часу перебування справи на виконанні у Київському НДІСЕ Петряник О.В. питання про звільнення від судових витрат за проведення експертизи або про зменшення їх розміру не порушувала.

В квітні 2019 року дана цивільна справа була повернута суду першої інстанції з повідомленням про залишення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 07.12.2018 року без виконання з причин не сплати вартості судового дослідження. При цьому зазначено, що стороною відповідача для проведення експертного дослідження було надано об`єкт дослідження - весільну сукню, хімічні засоби чищення, які застосовувались для чистки сукні та документи, що підтверджують безпечність їх використання ( а.с. 170-172-173).

Одночасно з поверненням справи до суду першої інстанції у зв`язку з несплатою позивачкою витрат за проведення експертного дослідження, ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення її від сплати таких витрат, тобто, через рік після призначення судом експертизи вперше.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В судовому засіданні 4 червня 2019 року ОСОБА_1 клопотань про повернення справи до Київського НДІСЕ для проведення експертного дослідження не заявляла, а напрти, погодилась на завершення з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами (а.с.188-189).

Ураховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржниці щодо не розгляду судом першої інстанції клопотання про звільнення її від сплати судових витрат за проведення експертизи, як безпідставні.

Суд першої інстанції правильно врахував те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б засвідчували, що хімічне чищення сукні позивачки було виконано з порушенням технологічних процесів, при цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що експертне дослідження, на якому наполягала позивачка в обґрунтування доводів щодо таких порушень, не було проведене з підстав несплати нею ж його вартості.

Отже, на думку колегії суддів, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність позивачкою належними та допустимими доказами фактів, на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а відтак правильно вважав, що підстави для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 червня 2019 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль