Дата документу 25.03.2019 Справа № 314/5931/16-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 314/5931/16 Головуючий у 1-й інстанції: Капітонов Є.М.
Пр. №22-ц/807/1331/19 Головуючий суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року розглянутого в порядку окремого провадження

у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною заявою про встановлення факту родинних відносин.

В обґрунтування своєї заяви зазначав, що його бабуся ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 У свідоцтві його матері - ОСОБА_5 (доньки ОСОБА_4.) існують розбіжності у прізвищі. У свідоцтві про народження матері НОМЕР_1 у графі «Мати» прізвище бабусі зазначено як «ОСОБА_4», в той же час, після одруження з дідусем, прізвище бабусі відповідно до посвідки про шлюб - ОСОБА_4. За життя бабусі був виданий паспорт на прізвище «ОСОБА_4» та в свідоцтві про смерть бабуся зазначена як «ОСОБА_4». Встановлення зазначеного факту потрібно йому для оформлення спадщини у Вільнянській державній нотаріальній конторі після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 13) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року (а.с. 16) заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3, як онуком, та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 видане Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №10066), як бабусею.

У січні 2019 року ОСОБА_2 як особа, яка не приймала участі у цій справі, але, на її думку, суд своїм рішенням у цій справі вирішив питання про її права та обов'язки, подала апеляційну скаргу на вищезазначене рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року (а.с. 19-21), в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та залишити без розгляду заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4

07 лютого 2019 року зазначена справа із апеляційною скаргою надійшла до апеляційного суду та передана у провадження головуючого судді-доповідача Гончар М.С.

Ознайомившись із змістом апеляційної скарги, додатками до неї та матеріалами справи, апеляційний суд у складі головуючого судді-доповідача дійшов висновку про те, що у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року у цій справі слід відмовити з таких підстав.

З 15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, яким апеляційний суд має керуватись на сьогодні, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі направила поштою 23.01.2019 року (конверт а.с. 22), тобто вже після набрання чинності новою редакцією ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що суд розглянув справу без її участі, копію оскаржуємого рішення вона не отримувала і не має право його отримувати, так як не належить до учасників справи.

Про оскаржуване рішення дізналась в кінці грудня 2018 року, коли ОСОБА_3 подав до Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов до ОСОБА_2 про вселення до квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Разом із тим, в силу вимог п. 13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом ст. 294 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В силу вимог ст. 292 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, …особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

01 березня 2019 року на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 11 лютого 2019 року ОСОБА_2 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі (а.с. 35-36).

Проте встановлено, що ОСОБА_2 не була учасником цієї справи у суді першої інстанції, та копію оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі саме у суді першої інстанції не отримувала.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Тому, підстав в апеляційного суду вважати, що ОСОБА_2 при вищевикладених обставинах пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, немає.

Положення ст. 358 ч. 2 ЦПК України до апеляційної скарги ОСОБА_2 не можуть бути застосовані апеляційним судом у цій справі, оскільки остання не була особою, яка брала участь у цій справі.

Проте, в силу вимог ст. 352 ч. 1 ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, (аналог ст. 292 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно) … особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково лише, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Однак, встановлено, що Вільнянський районний суд Запорізької області вищезазначеним рішенням від 03 жовтня 2016 року у цій справі не вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_2, як особи, яка не брала участі у цій справі.

Висновки ОСОБА_2 в її вищезазначеній апеляційний скарзі з приводу цього ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, ОСОБА_2 не надала апеляційному суду до своєї апеляційної скарги доказів того, що вона взагалі є спадкоємцем будь-якої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті останньої, зокрема: що вона звернулась до будь-якого нотаріуса (нотаріальної) контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у 6-місячний строк з ІНФОРМАЦІЯ_3 або прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ч. 3 ЦК України - постійно проживала та була зареєстрована із спадкодавцем на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 за однією адресою.

Хоча, апеляційний суд своєю ухвалою від 11 лютого 2019 року (а.с. 25-26) залишав без руху вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_2 та надавав останній строк для усунення цих недоліків її вищезазначеної апеляційної скарги, а ухвалою апеляційного суду від 05.03.2019 року (а.с.37), навіть, продовжував цей строк.

Проте, ОСОБА_2 так й не надала апеляційному суду до своєї апеляційної скарги у цій справі доказів того, що вона станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі (03.10.2016 року), на час подачі нею апеляційної скарги у січні 2019 року чи на теперішній час є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_4, який прийняв спадщину після смерті останньої.

Навпаки, зазначала, що із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 вона до нотаріуса не зверталась, довідки на підтвердження постійного проживання та реєстрації її із спадкодавцем на день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 за однією адресою апеляційному суду не надала.

Як вбачається із копії позовної заяви ОСОБА_2 до територіальної громади м. Запоріжжя, третя особа: ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 41-46), доданої ОСОБА_2 до її апеляційної скарги у цій справі в порядку виконання вищезазначених ухвал апеляційного суду, вона лише у березні 2019 року звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом.

Крім того, як вбачається із змісту вказаного позову ОСОБА_2 (а.с.41-46), остання взагалі зазначала, що її батько ОСОБА_6 в межах 6-місячного строку з дня смерті його матері - спадкодавця ОСОБА_4 відмовився від спадщини після смерті останньої на користь своєї сестри - ОСОБА_7, яка своєчасно звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але померла, не оформивши останню у встановленому законом порядку, яку на теперішній час й оформлює у нотаріуса її син ОСОБА_3 - заявник у цій справі.

Тобто, на сьогодні ще відсутнє рішення суду, яким би ОСОБА_2, як спадкоємцю, було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Ст. ст. 357-358 ЦПК України передбачений строк для відкриття (відмови у відкритті) апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи - 5 (п'ять) днів з дня …закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

При вищевикладених обставинах, строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_2 у цій справі збіг 22.03.2019 року, остання не надала у цей строк апеляційному суду доказів того, що вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавця ОСОБА_4, та, відповідно, що Вільнянський районний суд Запорізької області вищезазначеним рішенням від 03 жовтня 2016 року у цій справі вирішив питання про її права та обов'язки, як особи, яка не брала участі у цій справі.

Тому, саме на теперішній час відсутні правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року у цій справі.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз'яснити ОСОБА_2, що остання не позбавлена права повторного звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі у разі відпадіння обставин, які були підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною її апеляційною скаргою апеляційним судом на теперішній час.

Керуючись ст. ст. 292 ч. 1, 294 ч.1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст. ст. 352, 358, 381 ч. 2, п. 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2016 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати ОСОБА_2 та учасникам цієї справи для відома.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції подається протягом тридцяти днів з дати складання ухвали безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Ухвала складена апеляційним судом 25 березня 2019 року.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар