Провадження №2/369/324/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Разом із зустрічною позовною заявою до суду позивачем було подано заяву про забезпечення позову з проханням забезпечити її позов шляхом накладення арешту на спірну 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га (рілля), кадастровий номер :05:002:5127, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шевченкове, вул. Всеславська, 10, зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Заява про забезпечення позову обґрунтована, тим, що право власності на спірну частину зазначеної земельної ділянки зареєстровано на даний час на імя відповідача за зустрічним позовом, ОСОБА_1 вважає, що є підстави для визнання права власності на цю половину обєкту за ним, проте відповідач за зустрічним позовом має можливість відчужити спірне майно на користь третіх осіб без відома позивача та суду, що утруднить або навіть унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення зустрічного позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з відсутністю сторін та третьої особи в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача за зустрічним позовом, матеріали зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача за зустрічним позовом від можливих недобросовісних дій з боку відповідача за зустрічним позовом, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення зустрічного позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом зустрічного спору є право власності, в тому числі й на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га (рілля), кадастровий номер :05:002:5127, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шевченкове, вул. Всеславська, 10, зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

При цьому, позивач за зустрічним позовом в обґрунтування його вимог посилається на те, що спірна земельна ділянка була набута відповідачем за час їх шлюбу.

Крім того, у матеріалах справи наявна Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої саме за відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вище зазначену спірну земельну ділянку.

Суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом обґрунтовано наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом зустрічних позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що, ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову ОСОБА_1, відповідач за зустрічним позовом зможе здійснити відчуження спірного майна на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору, по суті, не призведе до обмеження прав, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав ОСОБА_1, тому такий спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв'язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача за зустрічним позовом, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову задовольнити.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Також суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу за зустрічним позовом, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов'язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га (рілля), кадастровий номер :05:002:5127, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шевченкове, вул. Всеславська, 10, зареєстрованої на праві власності за ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 08140, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Білогородка, вул. Володимирська, 12.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 09161, Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул.Гагариіна, 98.

Копію даної ухвали надіслати сторонам для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути предявлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Н.С. Пінкевич