Справа 237/6030/18
Номер провадження 2/237/418/19
15.02.19 року м. Курахове Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сенаторова В.А.,
при секретарі Лахно Т.Г.,
розглянувши в приміщенні Мар'їнського районного суду Донецької області в місті Курахове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.
Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.06.1984 року, від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилась донька ОСОБА_3. З 2017 року сторони не проживають разом. Позивач з донькою проживають в м. Курахове, як внутрішньо переміщені особи. Відповідач проживає в с. Старомихайлівка Марїнського району Донецької області, на зв'язок не виходить, вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач має близьких родичів на окупованій території в Донецької, Луганської областях та донька позбавлена можливості виїхати з матір'ю для підтримання сімейних відносин з родиною. Донька майже з народження перебуває під наглядом лікарів та проходить обстеження у комунальній медичній установі «Міське медичне територіальне педіатричне об'єднання», позивач вимушена часто перетинати лінію розмежування у межі Донецької області разом із своєю дитиною. Також позивач не може виїхати з дитиною за кордон для оздоровлення на курортах. Відповідач не надає такий дозвіл, діючи в противагу інтересам дитини.
Позивач у судове засідання не з'явилась, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Тому, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.
Згідно свідоцтва про шлюб, виданого бюро РАЦС при військовій комендатурі м. Легніца ПНР, серії НОМЕР_2, з 09.06.1984 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Гірницьким відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області від 22.06.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір міста проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.
За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її виховані. І має право на особисте спілкування з нею.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 добровільно перешкоджає своїй неповнолітній доньки пересуватися по території України та виїзжати за її межі.
За умовами ч. 2 ст. 4 закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянин України оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого батьків.
Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності вважає позов законним і обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову понесені судові витрати покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 141, 150, 157 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 4 Закону України ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків, задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд та в'їзд малолітньої - ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), за кордон України в будь-яку країну та на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької (через лінію зіткнення у межах Донецької області), Луганської областей, Автономної Республіки Крим, у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, до 13 листопада 2019 року, тобто до досягнення донькою шістнадцяти років.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.А. Сенаторов