Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа № 528/521/19
Провадження № 2/528/286/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2019 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Кузуб В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Гребінківського районного суду Полтавської області

цивільну справу № 528/521/19

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

про визнання батьківства, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,

учасники справи:

не з`явилися,

УСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю з квітня 2008 року по 07.01.2019, але не перебували з ним у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 при реєстрації народження яких запис про батька було проведено в порядку, передбаченому ст. 135 СК України так як відповідач відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, окрім того він відмовляється від утримання дітей та надання їм матеріальної допомоги.

Ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача, ОСОБА_1 , 06.09.2019 надійшла заява, в якій просить розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає просить задовольнити в повному обсязі /а.с. 32/.

06.09.2019 та 23.10.2019 від відповідача ОСОБА_2 надійшли клопотання, в яких він повідомляє про те, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 , визнає, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, просить слухати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі /а.с. 33, 42/.

Інших заяв по суті позовних вимог від учасників справи не надійшло.

Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду /а.с.35-36/.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, оцінивши досліджені подані докази, прийшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим 16.02.2009 виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про що зроблено відповідний актовий запис № 03 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження виданим 04.09.2014 виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про що зроблено відповідний актовий запис № 05 /а.с. 8/. В обох дітей в графі «Батько» ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

В довідці виданій завідувачем ДНЗ «Дюймовочка» Будченко Н.О. зазначено, що ОСОБА_2 систематично допомагає ДНЗ «Дюймовочка», добросовісний та відповідальний батько, проводить час з дочкою, забирає її з дитячого закладу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

За приписами ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Як вбачається з заяви відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти заявлених позовних вимог просить їх задовольнити та визнає себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Отже, відповідно до положень частини другої статті 182 СК обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів враховується стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Тлумачення статті 183 СК України свідчить, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі за наявності передбачених у законі підстав: по-перше, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід;, що надходить із різною періодичністю, перервами; по-друге, якщо платник аліментів частину доходу отримує в натурі; по-третє, коли існують інші істотні обставини для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, до них можуть бути віднесені обставини, коли платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті (зміна курсу іноземної валюти може істотно впливати на розмір аліментів при їхньому вирахуванні в частці від заробітку (доходу).

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, місця роботи, а також стосовно наявності у нього медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1 500 грн. 00 коп., на кожну дитину починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача щодо позовних вимог, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, виходячи із принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини, судом встановлено, що відповідач визнає себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітні діти знаходяться на повному утриманні матері та проживають разом з нею, відповідач свого батьківського обов`язку не виконує, належної допомоги по утриманню дітей не надає, що вказує на наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стягнення з відповідача на ім`я позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на кожну дитину і до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову. Такий розмір аліментів судом встановлено з урахуванням невизначеного доходу платника аліментів, його можливість надавити таку допомогу у визначеному судом розмірі, та потреб дитини, що буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім цього, судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі наявних у справі матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки згідно із пп.1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору мають позивачі у справах про стягнення аліментів зі сторони відповідача ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. а також підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 125, 128, 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 141, 258, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання батьківства, стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп, починаючи з 11.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн 00 коп, починаючи з 11.06.2019 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 в на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: АДРЕСА_1 , та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud1605.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Складення повного тексту рішення 23.10.2019.

Суддя В. Шевченко