ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/6180/17

Провадження № 22-ц/818/1808/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

учасники справи :

позивач: Публічне акціонерне товариство «Харківська автобаза №3»

відповідач: ОСОБА_1

третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Олійник Людмила Михайлівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2019 року у складі судді Труханович В.В., -

встановив:

18 жовтня 2017 року Приватне акціонерне товариство «Харківська автобаза №3» звернулося з позовом до ОСОБА_1, в якому просило: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 14.07.2016 року, укладений між ПрАТ «Харківська автобаза №3» та ОСОБА_1; відновити право власності ПрАТ «Харківська автобаза №3» на приміщення 1-го поверху № 12 в літ. «А2», що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилався на те, що 14.7.2016 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора ПАТ «Харківська автобаза №3» та діючи у якості продавця від імені товариства, уклав договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., за умовами якого продав самому собі, тобто громадянину ОСОБА_1, належне товариству нежитлове приміщення першого поверху №12 загальною площею 162,4 кв.м. за ціною 16 419 грн., яка значно занижена від дійсної вартості приміщення, чим заподіяв значних збитків підприємству.

Позивач вказує, що оцінка відчуженого ОСОБА_1 нерухомого майна не проводилася, що вартість предмету продажу була ним штучно занижена з метою ухилення від дотримання передбаченого нормами законом та Статуту обов'язку директора погоджувати такі угоди з Наглядовою радою товариства.

13.02.2018 року представник позивача Нестеренко С.О. звернувся до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення дійсної вартості приміщення 1-го поверху №12 в літ. «А-2», загальною площею 162,4 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на момент укладання договору купівлі-продажу від 14.07.2016 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що з огляду на підстави визнання оспорюваного правочину недійсним, питання вартості зазначеного приміщення, входить до предмета доказування по даній справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2019 року клопотання представника позивача задоволено.

Суд призначив судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертам ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків. Цією ж ухвалою суд поклав обов'язок зі сплати вартості експертизі на позивача, роз'яснив учасникам справи передбачені статтею 109 ЦПК України правові наслідки ухилення від участі у проведенні експертизи і зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважаючи такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та відмовити в задоволені клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що при укладанні спірного договору купівлі-продажу від 14.07.2016 року не передбачалась обов'язкова оцінка майна, що матеріали справи містять обґрунтування ціни продажу спірної нежитлової будівлі, а тому призначення експертизи не є належним та допустимим доказом по справі, а відтак і відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

В судове засідання апеляційного суду з'явилася лише представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Полякова В.В., яка підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на викладені в ній доводи та додатково вказувала як на підставу вимог на відсутність належного обґрунтування ухвали про призначення експертизи та зупинення провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого відповідачем судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Оскільки для з'ясування обставин даної справи та перевірки доводів сторін необхідні спеціальні знання в частині визначення вартості відчуженого ОСОБА_1 нежитлового приміщення товариства (позивача), яке є предметом спору, то суд обґрунтовано і у відповідності до вимог ст.ст.2, 12, 13, 103, 222 ЦПК України задовольнив клопотання представника позивача і призначив експертизу з метою встановлення дійсної вартості нежитлового приміщення на час його відчуження.

При цьому суд вирішив питання, необхідні для забезпечення проведення експертизи, як це передбачено статтею 104 ЦПК України, і зупинив провадження на час проведення експертизи, що узгоджується з положеннями пункту 5 частини 1 статті 252 та пункту 9 частини 1 статті 253 ЦПК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи скарги стосовно того, що суд не обґрунтував необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на те, що ця необхідність обумовлена потребою наданням експертній установі матеріалів справи та тим, що для проведення експертизи потрібен тривалий час, про що мотивовано судом.

Така процесуальна дія як зупинення провадження є похідною від призначення експертизи, і є підставою для переривання процесуальних строків, а посилання скаржника є формальним

Також відхиляє і ті доводи, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом так як, враховуючи підстави позову, висновок експерта може мати значення для вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими і на висновки суду не впливають.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, колегія суддів залишає ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина