Провадження № 2/344/191/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про оскарження наказу №286 від 07.05.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про оскарження наказу №286 від 07.05.2014 року, посилаючись на те, що Наказом управління освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради «Про дисциплінарне стягнення» від 07.05.2014р. №286 за підписом начальника управління ОСОБА_3 ОСОБА_1, було оголошено догану За неналежне виконання своїх посадових обовязків, порушення п.3.9. Статуту ЗШ №13 (додержання педагогічної етики, моралі, поваги до гідності учнів) та п.4,3 розділу ІУ Відповідальність посадової інструкції вчителя.

Позивачка працює вчителем у школі №13 з 1985 р. вчителем зарубіжної літератури.

Так, 14.04.2014 р. та 17.04.2014 р. учні 10-А класу не з'явились на контрольну роботу з її предмету світова література, про що позивачка повідомила директора школи. Через кілька днів в присутності завуча школи ОСОБА_4, класного керівника 10-А класу ОСОБА_5 директор школи ОСОБА_6 зачитала позивачці кілька схожих за змістом пояснювальних записок учнів даного класу з приводу їх неявки на контрольну роботу. З цього питання в школу прибула комісія МІСЬКВНО на чолі з начальником управління ОСОБА_3 Комісія, не розібравшись у ситуації та керуючись лише безпідставною заявою окремих учнів 10-А класу і їх пояснювальними записками, в присутності пяти батьків влаштувала позивачці самосуд. Її було звинувачено у неявці учнів 10-А класу на урок та в приниженні їхньої гідності. На комісії не згадувалась заява батьків учнів 5-А класу, проте вона також стала підставою для догани. 12.05.2014р. позивачка дізналась про наказ ОСОБА_2 освіти від 07.05.2014 р. про накладення на неї дисциплінарного стягнення. Даний наказ про дисциплінарне стягнення вважає незаконним з наступних підстав: догана була оголошена за порушення п. 3.9. Статуту ЗШ №13, в якому насправді йдеться не про педагогічну етику, мораль та повагу до гідності учнів як зазначено в наказі, а про те, що у навчальному закладі обовязково проводиться атестація педагогічних працівників. У Посадовій інструкції вчителя №7 в розділі III, п.3.5. зазначено, що учитель має право на конфіденційність дисциплінарного (службового) розслідування. Однак всупереч вимог п.3.5 цієї інструкції її було піддано публічному звинуваченню в присутності п'яти батьків замість конфіденційного зясування причин. У наказі ОСОБА_2 освіти Про дисциплінарне стягнення йде посилання на п. 4.3. розділу IV Посадової інструкції учителя як на підставу оголошення догани. Однак згідно даного пункту інструкції за застосування, у тому числі одноразове, методів виховання, повязаних з фізичним і (або) психічним насильством над особистістю учня, здійснення аморального вчинку учитель може бути звільнений з посади, яку займає, у відповідності з трудовим законодавством і Законом України Про загальну середню освіту. Звільнення за даний проступок не є заходом дисциплінарної відповідальності. Таким чином, даний пункт посадової інструкції не є підставою для оголошення догани.

У наказі управління освіти про дисциплінарне стягнення вказано, що догана оголошена за порушення Статуту ЗШ №13 та Посадової інструкції вчителя. Проте, позивачка не була ознайомлена ні з текстом статуту ЗШ №13, ні з Посадовою інструкцією, про що свідчить відсутність її підписів під вказаними текстами.

Факти застосування ОСОБА_1 фізичного або психічного насильства над учнями чи здійснення нею аморальних вчинків не існують та обєктивно не доведені. Заява окремих учнів 10-А класу про моральний тиск на них, що зареєстрована у Міськвно 09.04.2014 р., є субєктивною думкою учнів, які мають середній і переважно низький рівень знань та не відвідують школу. За підрахунками у класному журналі лише в другому семестрі (з 13.01.14 р. по 27.05.14 р.) учнями 10-А класу було зроблено 485 пропусків уроків із різних предметів, що в середньому складає 1455 навчальних годин. Посилання учнів 10-А класу на моральний тиск та приниження їх гідності з боку позивачки не відповідає дійсності та є спробою виправдати свою неуспішність у навчанні і низькі оцінки. Як відомо, обєктивна оцінка знань учня та низькі бали за успішність не є приниженням гідності учня. Учні паралельного 10-Б класу, які добросовісно навчаються, не виявляють подібних претензій до ОСОБА_1

У поданні директора ЗШ №13 від 25.04.2014р. № 120 зазначено, що учитель вважає, що дирекція школи повинна вплинути на учнів, щоб вони були присутні на її уроках. Зважаючи на те, що учні мають багато пропусків уроків з різних навчальних предметів, пропуски відносяться до компетенції дирекції. В Статуті школи №13 (додаток 3) розділу III п.3.8. наведено перелік обовязків учителя, куди не входить забезпечення вчителем відвідування учнями уроків.

Позивачка вважає, що Посадова інструкція учителя не була нею порушена. Свою роботу вона узгоджує з вимогами про завдання та обовязки вчителя загальноосвітнього навчального закладу ІІ-ІІІ ступенів (Код КП-2320). У заяві батьків учнів 5-А класу зазначено, що при оцінюванні усних та письмових відповідей учнів є суттєва різниця. Усні відповіді оцінюються вчителем на достатньому та високому рівнях. При оцінюванні письмових робіт із цих тем у робочому та контрольному зошитах переважають низький та середній рівень знань. ОСОБА_1 оцінює знання учнів згідно розроблених Міністерством освіти критеріїв оцінювання навчальних досягнень учнів із української мови, української та зарубіжних літератур.

Не відповідає дійсності і те, що позивачка підвищує голос на дітей під час спілкування, батьки учнів 5-Б класу, яких вона паралельно навчає, не виявляють подібних претензій до неї.

Компетентність, професійність та моральність педагогічних працівників відображається у їх атестаційних листах. Атестація відбувається кожних п'ять років. У атестаційному листі від 03.04.2014р., підписаному 29 членами атестаційної комісії, вказано, ОСОБА_1 - відповідає займаній посаді. Відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії спеціаліст вищої категорії, педагогічному званню старший учитель.

Результати атестації атестаційної комісії 2-го рівня при управлінні освіти і науки виконкому Івано-Франківської міської ради аналогічні.

В атестаційному листі від 09.04.1999р. відмічена «оцінка професійної діяльності, загальної культури, моральних якостей ОСОБА_1, яка користується авторитетом серед учителів зарубіжної літератури, членів педколективу школи. Добросовісно відноситься до проведення уроків, доброзичлива у спілкуванні з колегами і учнями, виступає на педагогічних радах, педчитаннях та конференціях ОСОБА_1 багато працює над згуртуванням учнівських колективів, з якими працює. Вищезгадані атестаційні листи підтверджують її добросовісну роботу протягом десятиліть роботи в школі та доводять порушення ст.149 КЗпП при винесенні їй догани.

Позивачка, представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, просили задоволити в повному обсязі. Крім цього, 14.11.2018 року позивачка подала заяву, якою просила визнати недійсним та скасувати наказ управління освіти і науки №286 від 07.05.2014 року з приводу оголошення догани(а.с. 242 том 2).

Представник відповідача ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.241 том 2). В судовому засіданні 02.02.2017 року проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у запереченні від 20.11.2014 року, додаткових запереченнях від 06.08.2015 року(а.с.166-169 том 1, а.с.18, 19 том 2).Повідомила, що 09.04.2014 року в ОСОБА_2 освіти і науки надійшло колективне звернення учнів 10-А класу ЗШ №13, в якому учні просять відповідного реагування на неправомірні на їх думку дії позивача. 17.04.2014 року до управління надійшло колективне звернення батьків учнів 5-А класу ЗШ №13 зі скаргою на вчинки позивача та проханням замінити вчителя іншим педагогом. У звязку з чим було створено комісію та 24.04.2014 року проведено перевірку в ЗШ №13 за участі заявників та позивача. За результатами перевірки встановлено, що факти викладені у зверненнях підтвердилися, а тому було прийнято наказ відповідно до якого ОСОБА_1 було оголошено догану.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, про приични неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.240 том 2). 19.01.2015 року подав до суду заперечення, в якому зазначено, що учні 10-А класу скаржились адміністрації школи, що вчитель ОСОБА_1 не коректно звертається до учнів, не питаючи учня виставляє один бал, щоб відпрацьовувати у пятницю, принижує їх, вбиває морально оцінкою. Співбесіда директора з ОСОБА_1 не дала результатів, а тому учні звернулися з листом до начальника управління освіти і науки ВК Івано- Франківської міської ради п. Н.Микули. У школі працювала комісія, яка компетентно провела співбесіду з учителем ОСОБА_1, учнями, батьками. В результаті перевірки було прийнято наказ відповідно до якого ОСОБА_1 було оголошено догану (а.с.217-221 том 1).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч.1 ст. 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов'язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов'язків.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 з 11.08.1987 року по даний час працює на посаді учителя російської мови і літератури СШ №13 відповідно до Наказу МІСЬКНО № 1130-к від 10.08.1987 року, про що свідчить копія трудової книжки(а.с.158 том 1).

Згідно наказу № 286 від 07.05.2014 року начальника управління освіти і науки ОСОБА_3 ОСОБА_1 була притягнута до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обовязків, порушення п. 3.9. Статуту ЗШ №13 (додержання педагогічної етики, моралі, поваги до гідності учнів) та п. 4.3. розділу ІУ Відповідальність посадової інструкції вчителя формі оголошення їй догани(а.с.5 том 1).

Згідно положень ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно із ч.1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Суд ввжає даний наказ незаконним та безпідставним, оскільки він не відповідає вимогам трудового законодавства із наступних підстав.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Проте, при винесенні даного наказу відповідачем не було дотримано вищезазначених норм закону.

Так, ст. 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України).

Згідно трудового законодавства при накладенні дисциплінарних стягнень існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов"язаний дотримуватись для того, щоб застосування дисциплінарного стягнення було законним. Дотримання цих умов, з одного боку, надають право роботодавцю накласти на працівника дисциплінарне стягнення, з іншого - виступають гарантіями для працівника від порушень його прав.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків.

Так, відповідно до п. 3.9. Статуту Івано-Франківської загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області прийнятого загальними зборами трудового колективу 25.05.2004 року, затвердженого ВК Івано-Франківської міської ради Рішенням від 22.09.2004 року №379, який послужив підставою накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, передбачено, що у навчальному закладі обовязково проводиться атестація педагогічних працівників. Атестація здійснюється, як правило, один раз на пять років відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників України, затвердженого Міністерством освіти і науки України(а.с.14 том 1).

Проте, як вбачається з копії атестаційного листа ОСОБА_1 затвердженого рішенням атестаційної комісії І рівня ЗШ №13 проведено атестацію 21.03.2014 року, результат атестації - відповідає займаній посаді; рішенням атестаційної комісії ІІ рівня при управлінні освіти і науки ВК Івано-Франківської міської ради проведено атестацію 03.04.2014 року, результат атестації - відповідає раніше присвоєній кваліфікаційній категорії спеціаліст вищої категорії та відповідає раніше присвоєному педагогічному званню старший вчитель(а.с.47 том 1). Даний атестаційний лист не оспорювався та не скасовувався у встановленому заком порядку та спростовує факти, які нібито є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, так як не містить посилань щодо додержання педагогічної етики, моралі, поваги до гідності учнів.

Представлена представником відповідача копія ОСОБА_4 із Статуту загальноосвітньої школи І-ІІІ №13, на одному аркуші з текстом, що містить п. 3.6, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10 (а.с.222, 223 том 1) судом розцінюється як неналежний та недопустимий доказ, оскільки, є відмінною від копії Статуту Івано-Франківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, прийнятого загальними зборами трудового колективу 25.05.2004 року (а.с.7-24 том 1).

Одже, накладення адміністративного стягнення за порушення ОСОБА_1 п. 3.9. Статуту є безпідставним та неправомірним.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Що стосується порушення ОСОБА_1 п. 4.3. посадової інструкції вчителя ЗШ І-ІІІ №13, який свідчить проте, що за застосування, у тому числі одноразове, методів виховання, повязаного з фізичним і (або) психічним насильством над особистістю учня, здійснення аморального вчинку учитель може бути звільнений з посади, яку займає у відповідності з трудовим законодавством і Законом України Про загальну середню освіту. Звільнення не є заходом дисциплінарної відповідальності (а.с.31 том 1). Одже, за порушення п. 4.3. посадової інструкції вчителя ОСОБА_1 не могла бути притягнена до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а підлягала б звільненню.

Представник відповідача стверджує, що підставою для накладення адміністративного стягнення послужили заява учнів 10-А класу та заява батьків 5-А класу ЗШ №13 зареєстрованих 09.04.2014 року та 17.04.2014 року в управлінні освіти і науки міськвиконкому №Ко/40, №Ко/45, які звинувачують вчителя у некоректній поведінці та висловлюваннях, проте, не вказано коли та де мали місце вказані факти, кого конкретно з учнів ображала педагог. Батьки учнів 5-А класу зазначають, що чули розповіді від дітей, проте, як було встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_1 у період 2013-2014 років не вела уроки в 5-А класі і відповідно не могла контактувати з даними учнями. З даного приводу в свудове засідання судом запрошувались свідки, для зясування вищевказаних обставин, проте, жоден свідок так і не зявився.

Відповідно до копії наказу №253 від 18.04.2014 року ОСОБА_2 освіти і науки ВК Івано-Франківської міської ради Про проведення перевірки на підставі звернень в управління освіти і науки вчителя ОСОБА_1 від 05.04.2014 року, батьків учнів ЗШ №13 від 17.04.2014 року та учнів ЗШ №13 (надійшло в управління 09.04.2014 року), з метою вивчення фактів, викладених у даних зверненнях прийнято рішення створити комісію управління освіти і науки для проведення службової перевірки та провести службову перевірку фактів викладених у листі 24.04.2014 року. Матеріали перевірки узагальнити до 29.04.2014 року(а.с.180 том 1).

Відповідно до копії заяви від 24.04.2014 року ОСОБА_1 на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась давати пояснення на усну вимогу, що прозвучала в рамках комісії МІСЬКВНО від 24.04.2014 року стосовно оцінки її роботи як вчителя світової літератури, наданої їй в заявах від 09.04.2014 року та від 17.04.2014 року, оскільки звинувачення щодо себе вважає безпідставними(а.с.181 том 1).

Одже, наказ №253 від 18.04.2004 року винесений на підставі заяви від 24.04.2014 року був винесений з порушенням, тобто заднім числом про що свідчить відповідний запис у даті наказу(а.с.180).

Так, листом директор ЗШ І-ІІІ ступенів №13 ОСОБА_6, скерованого начальнику управління освіти і науки ВК Івано-Франківського міськвиконкому п. Н.Микулі від 25.04.2014 року №120, доводить до відома, що учитель світової літератури ОСОБА_1 17.04.2014 року написала скаргу на учнів 10-А класу, які відмовляються відвідувати уроки даного вчителя. Учні 10-А класу дали пояснення причини невідвідування ними школи. З учителем була проведена бесіда з опорою на пояснення учнів. ОСОБА_1 було запропоновано поговорити з учнями з метою досягнення консенсусу, однак вона відмовилася вирішувати з ними дану проблему. Учитель вважає, що дирекція школи повинна вплинути на учнів, щоб вони були присутні на її уроках(а.с.43 том 1).

Відповідно до акту складеного комісією Івано-Франківської ЗШ І-ІІІ ступенів №13 від 12.05.2014 року встановлено, що вчителя ОСОБА_1 12.05.2014 року у присутності 46 членів педагогічного колективу було ознайомлено з наказом №286 управління освіти і науки ВК Івано-Франківського міської ради від 07.05.2014 року Про дисциплінарне стягнення. Однак підписатися про те, що вона ознайомлена з цим наказом ОСОБА_1 відмовилась(а.с. 201 том 1).

Одже, представником відповідача не представлено суду матеріалів проведення службової перевірки, не надано доказів того, що позивачка запрошувалася для надання пояснення по даному факту та дане питання не виносилося на збори трудового колективу чи профспілкового комітету.

Проте, як вбачається з листа директора ЗШ І-ІІІ ступенів №13 ОСОБА_6, скерованого начальнику управління освіти і науки ВК Івано-Франківського міськвиконкому п. Н.Микулі від 16.06.2014 року №170, у період з 2013 2014 н.р. у школі було проведено підсумковий контроль ведення журналів учителями школи та було встановлено суттєві порушення інструкції щодо ведення журналу та інструкції щодо оцінювання знань учнів учителем ОСОБА_1 За порушення інструкції №240 від 23.06.2000 року з ведення ділової документації в загальноосвітніх навчальних закладах та вимог оцінювання навчальних досягнень учнів , знань учнів із світової літератури, а також листа МОН України від 21.08.2010 року № 1/9-580 п. Гарат Г.В. заслуговує на дисциплінарне стягнення. Однак п. Гарат Г.В. було оголошено догану за порушення п. 3.9. Статуту та 4.3. інструкції вчителя. А тому, просить звільнити п. Гарат Г.В. із займаної посади згідно із чинним законодавством (а.с.137 том 1).

Даний лист свідчить про особисті неприязні відносини між керівником школи та вчителем.

Одже, спірним наказом не доведено за який дисциплінарний проступок на позивачку накладено стягнення та коли цей проступок нею вчинено, тому не можливо перевірити додержання передбачених ст.148 КЗпП України строків застосовування дисциплінарного стягнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

З аналізу зазначених норм вбачається, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни, яке виразилося у неналежному виконанні посадових обов"язків порушення п. 3.9. Статуту ЗШ №13 (додержання педагогічної етики, моралі, поваги до гідності учнів) та п. 4.3. розділу ІУ Відповідальність посадової інструкції вчителя. При цьому наявність вини, як однієї з ознак порушення трудової дисципліни, є обов"язковою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з"ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Проте, обставини вчинення даного проступку ОСОБА_1 належним чином не були з"ясовані, оскільки порушення трудової дисципліни є неналежне виконання посадових обов"язків, а з доданого до матеріалів справи наказу про оголошення догани так і не можливо встановити в чому саме полягає порушення трудової дисципліни позивачкою, а порушення педагогічної етики не передбачено даними нормами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15.

Таким чином, в разі заперечення працівника (позивача) щодо вчинення дисциплінарного проступку, факт його вчинення (порушення трудової дисципліни та винність дій працівника) повинен бути доведений роботодавцем (відповідачем). Однак, представник відповідача ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні факт порушення трудової дисципліни та винність позивачки ОСОБА_1 так і не довела.

А ст.147 КЗпП України передбачено, що єдиною з підстав для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов'язково має бути зазначено в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

У силу статей 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків, вина працівника, наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Суд також звертає увагу на те, що за кожний проступок до працівника може бути застосоване тільки одне дисциплінарне стягнення. Поряд з дисциплінарним стягненням до порушника трудової дисципліни можуть бути застосовані інші заходи правового впливу, наприклад, повне або часткове позбавлення премії чи винагороди за результатами роботи за рік. Якщо невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків продовжувалось, не дивлячись на накладення дисциплінарного стягнення, допускається застосування до нього нового дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення.

Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

В той же час оспорюваний наказ № 286 від 07.05.2014 року про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності не містить фактичних та конкретних даних щодо причин накладення стягнення, загальні формулювання не пояснюють суть порушень трудової дисципліни, які допустила в роботі позивачка, не містять посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни та чіткі посилання на неналежність виконання працівником яких саме посадових обов»язків. Відповідачем не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивачки, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення.

Отже, на думку суду вказані обставини відображають формальний підхід відповідача до процедури накладання дисциплінарного стягнення, визначеної законом.

Крім цього, суд бере до уваги й той факт, що особисті неприязні відносини які склалися між сторонами не можуть бути підставою для винесення даного наказу, оскільки не являються порушенням трудової дисципліни. А мікроклімат в колективі повинен забезпечуватися керівником закладу, який повинен правильно організувати працю працівників, забезпечувати трудову дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників та поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно дост. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, проте представником відповідача суду не надано доказів наявності шкідливих наслідків, спричинених у наслідок виявлених порушень вказаних дій з боку позивача, які повинні бути враховані при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Представником відповідача із запереченням було подано копію ОСОБА_4 з Посадової інструкції учителя школи на чотирьох аркушах з п.2.12-5.8, які не посвідчені належним чином (а.с.222-227 том 1) та копію рукописного тексту від 13.02.2009 року, 17.02.2008 року(а.с.229 том 1). Ідентифікувати дані додатки не можливо, а тому суд вважає такі докази не належними та не допустимими.

Крім того, представником відповідача подано суду копію протоколу про проведення атестації від 21.03.2014 року де зазначено, що ОСОБА_1 учитель світової літератури відповідає займаній посаді(а.с.230 том 1). Таким чином відповідач визнає, що у період 2013-2014 років на час проведення атестації претензій до позивачки у керівництва школи чи управління освіти і науки не було.

Що стосується копій Протоколів інструктивно-методичних нарад педагогічного колективу ЗШ №13 від 28.08.2014 року та від 09.09.2014 року (а.с.232-237 том 1) то дані протоколи не стосуються періоду накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1, а тому не беруться судом до уваги як докази зі сторони відповідача.

Щодо копій пояснюючих записок учнів 10-А класу від 22.04.2014 року то вони стосуються пояснень пропуску учнями уроку світової літератури від 14.01.2014 року, 14.04.2014 року та 17.04.2014 року, причиною пропуску вказали не бажання слухати образи вчителя ОСОБА_1 (а.с.238-242 том 1), проте жодним чином не підтверджують вини позивачки

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ №286 від 07.05.2014 року щодо притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани винесено з порушенням вимог трудового законодавства, а тому, позовні вимоги позивачки є обгрунтованими та такоми, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст.139-140, 142, 147-148, 149-150, 152 КЗпП України та керуючись ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Івано-Франківська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №13 Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про оскарження наказу №286 від 07.05.2014 року - задоволити.

Визнати недійсним та скасувати наказ начальника ОСОБА_2 освіти і науки виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_3 від 07.05.2014 року №286 Про дисциплінарне стягнення, яким ОСОБА_1, вчителю світової літератури ЗШ №13 м.Івано-Франківська, оголошено догану.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.03.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.