Справа № 634/1047/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21.10.2019 року смт. Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Єрьоміної О.В.,
при секретарі: Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про захист права власності,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить заборонити відповідачеві демонтувати з даху АДРЕСА_1 листи металевого покриття без письмової згоди власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , співвласника спільного сумісного майна цього будинку.
Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що є власником квартири під АДРЕСА_1 . Власниками інших двох квартир є ОСОБА_3 (власник квартири під АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 (власник квартири під АДРЕСА_4 ).
Починаючи з травня 2018 року ОСОБА_2 демонтує з даху вищевказаного будинку листи металевого покриття з метою подальшої реалізації, що шкодить майну інших співвласників, зокрема ОСОБА_1 , так як вода після дощу потрапляє на стелю належної їй квартири.
У судовому засіданні позивач підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Відповідач у судове засідання не з"явилася. Згідно поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила. Відзив до суду не надала.
Третя особа, яка не заяваляє самостійних вимог, ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила. Відзив до суду не надала.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного.
Згідно свідоцтва про право власності від 27.11.2007 року ОСОБА_1 є власником квартири під АДРЕСА_5 . (а.с. 7, 19).
Згідно інформації, наданої Сахновщинським малим госпрозрахунковим комунальним підприємством технічної інвентаризації від 05.06.2019 року власникам квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 ( квартира АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 квартира АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 (Квартира АДРЕСА_4 . (а.с.58).
Згідно Висновку інспектора СРПП Сахновщинського ВП ГУ НП у Харківській області від 07.05.2018 року працівниками поліції було здійснено виїзд на місце події за адресою АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 дійсно зняла з даху будинку своєї квартири листи металевого покриття, щоб здати на металобрухт, так як остання не працює і не має коштів на проживання. Заявниця з діями сестри не погоджується. Отже, між сестрами виникли громадсько- правові відносини, які останні можуть вирішити шляхом звернення до суду у цивільному порядку.
Із інформації Сахновщинського ВП ГУ НП у Харківській області від 08.05.2018 року Сахновщинським ВП ГУ НП у Харківській області було розглянуто повідомлення ОСОБА_1 щодо конфлікту із її сестрою ОСОБА_2 , однак у зв`язку із наявністю громадсько-правових відносин, ОСОБА_4 було запропоновано вирішувати спір у цивільному порядку шляхом звернення до суду. (а.с. 6).
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.
Частиною 2 ст. 16 ЦКУкраїни встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать:
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Так, у гл. 29 ЦКУкраїни передбачені цивільно-правові способи захисту права власності.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
У статті 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Згідно з п. п.1, 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Одночасно відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, положення якої кореспондуються з нормами ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною 2 ст. 283 ЦК України передбачено власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У зв`язку із вищевикладеним, приходжу до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивачем доведено обставини, на які вона посилалась як на підстави для задоволення вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , демонтувати з даху будинку АДРЕСА_1 листи металевого покриття без письмової згоди власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , співвласника спільного сумісного майна цього будинку.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст судового рішення виготовлено 23.10.2019 року.
Суддя: