КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/7260/18 Головуючий у 1 інстанції - Майбожнко А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Желепи О.В.

При секретарі - Камінській Є.М.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-особа:

Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісяця з 06.06.2018 року і до досягнення повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить частково скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо позбавлення його (відповідача) батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , в іншій частині рішення не оскаржено; посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 07 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка - ОСОБА_3 (а.с. 11).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 10 грудня 2012 року шлюб сторін було розірвано (а.с.7-8).

Відповідно до довідки та характеристики, наданих спеціалізованою школою №252, мати приділяє належну увагу вихованню доньки. Батько жодного разу навчальний заклад не відвідував, навчанням та вихованням доньки не цікавився (а.с. 16-17).

Згідно інформації, наданої ДЮШС №13 ОСОБА_3 займається у відділенні художньої гімнастики. Мати цікавиться спортивними досягненнями доньки, відвідує спортивні заходи та батьківські збори. Батько жодного разу у спортивній школі не з`являвся, успіхами дитини не цікавиться (а.с. 18)

Відповідно довідки, наданої КНП «ЦМПСД №1» Оболонського району, медичний заклад з дитиною відвідує мати, проводить дочку на щорічне обстеження та консультації до лікарів. Батько з сім`єю не проживає в медичний заклад з приводу з`ясування стану здоров`я доньки не звертався (а.с. 19).

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.09.2018 року №104-7961 вбачається, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендує позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитись неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Постановлюючи рішення в частині позбавлення відповідача батьківських прав суд виходив з того, що будь-яких доказів, які б підтверджували доводи відповідача, який заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дочки та бажає брати участь у її вихованні, що він був обмежений у цьому у зв`язку зі створенням позивачкою перешкод у спілкуванні з дитиною,- суду не надано.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всі зібрані у справі письмові докази, показання свідків, в своїй сукупності вказують на те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, від спілкування з дочкою, прийняття участі у її житті, що доказів зворотнього суду не надано; що протягом тривалого часу перебування справи в провадженні суду відповідач не надав будь-яких особистих пояснень щодо справи, не надав будь-яких доказів або тверджень щодо намагання ним в подальшому виконувати належним чином свої батьківські обов`язки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Проте, із такими висновками суду повністю погодитися не можна з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляцію представник відповідача посилався на те, що відповідач не відмовляється від виконання ним обов`язків по вихованню доньки та надання їй матеріальної допомоги, позивачка чинила перешкоди відповідачу в спілкуванні з дитиною, що позивачка відмовилася зустрічатися з ним з метою отримання матеріальної допомоги дитині та відмовилася надати йому (відповідачу) реквізити банківського рахунку, на який останній міг би перераховувати кошти на утримання дочки.

Крім того, в апеляційній скарзі посилався, що його представником була подана заява щодо виклику свідків з боку відповідача, які б підтвердили про вчинення з боку позивачки перешкод в спілкуванні дочкою, яка була проігнорована судом першої інстанції.

Також зазначав, що він (відповідач) ніколи не відмовлявся від своєї дочки та має наміри спілкуватися з дитиною, також не відмовляється від матеріального утримання дитини, але йому, як це зазначено вище, для виконання батьківських обов`язків позивачка чинила перешкоди.

В своїх письмових поясненнях, які він надав суду на позовну заяву, відповідач зазначав, що насправді, позивачка після розірвання з ним шлюбу відмовилася надати можливість відповідачу як батьку дочки спілкуватися з нею, на телефонні дзвінки не відповідала; що після розлучення позивачка вимагала від відповідача не втручатися у духовний та емоційний стан розвитку дочки, оскільки, вона проживає з іншим чоловіком, з яким домовилися створити сім`ю.

Крім того, посилаючись на норми чинного законодавства зазначав, що вважає що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тобто, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до вимог ст.166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019р. у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57. 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789- ХЦ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є слушними та підлягають задоволенню.

Також, не можна погодитися із висновками суду про те, що протягом тривалого часу перебування справи в провадженні суду відповідач не надав будь-яких особистих пояснень щодо справи, не надав будь-яких доказів або тверджень щодо намагання ним в подальшому виконувати належним чином свої батьківські обов`язки, оскільки це не відповідає дійсності, т.я. відповідач надав свої пояснення стосовно справи, а саме, через свого представника у вигляді письмових пояснень до позовної заяви (а.с.98-101).

В поясненнях зазначав, що не відмовляється від виконання ним обов`язків по вихованню дочки та надання їй матеріальної допомоги, що він не мав можливості надавати допомогу дитині, т.я. позивачка відмовилася надати йому реквізити банківської карти, на яку б він міг перераховувати кошти на утримання дитини, що він тривалий час перебуває за межами України. З тих же підстав - перебування за кордоном України, зазначав відповідач він не зміг особисто прибути у судове засідання, а направив свого представника.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині позбавлення відповідача батьківських прав не можна визнати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та попередження відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням ним батьківських обов`язків.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 р. - скасувати і постановити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити

Попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 22.10.2019 р.

Головуючий :

Судді :