ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Харків

Справа № 953/17435/19

Провадження № 22-ц/818/5159/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", Київський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 5 вересня 2019 року, постановлену суддею Ніколаєнко І.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зняття іпотеки на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ «Дельта Банк» та Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області про зняття іпотеки на нерухоме майно.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 5 вересня 2019 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Печерського районного суду м. Києва на підставі ч.2 ст.27, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходження згідно ЄДРЮО, та ч.1 ст.31 ЦПК України, оскільки в позові іпотекодержателем значиться ПАТ «Дельта Банк», місцезнаходження якого є м. Київ, вул. Щорса, 36Б, та правовідносини виникли між сторонами на підставі договірних відносин, тому за територіальною юрисдикцією (підсудністю) справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 через канцелярію суду звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити вказану цивільну справу до Київського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позову є державна реєстрація іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до Київського району міста Харкова, реєстраційний номер 14609518, який зареєстровано за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» відносно боржника ОСОБА_2 , а тому вважає, що це спір з приводу нерухомого майна, який відповідно до ст.30 ЦПК України повинен розглядатися за місцезнаходженням майна або основної його частини, тобто у Київському районному суді м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 5 вересня 2019 року матеріали цивільної справи направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Печерського районного суду м. Києва на підставі ч.2 ст.27 ЦПК України згідно якої позови до юридичної особи пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є необґрунтованим та не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (глава 2 ЦПК України). Територіальна юрисдикція (підсудність) визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-32 ЦПК України).

Питання про підсудність справ визначається ЦПК, зокрема: розділом параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України

З матеріалів справи вбачається, що згідно позовної заяви місцезнаходженням ПАТ «Дельта Банк» значиться місто Київ, вулиця Щорса, 36-Б.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Але, в даному випадку застосуванню підлягають наступні норми процесуального права.

Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України, яка містить перелік позовів, до яких застосовується виключна підсудність, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Частиною 8 цієї статті встановлено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна; перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Законодавцем врегульована підсудність справ щодо нерухомого майна наступним чином. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У даному випадку ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою, яка містить вимоги щодо припинення державної реєстрації іпотеки за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вказане майно територіально знаходиться у Київському районі міста Харкова, справа підсудна саме Київському районному суду м. Харкова.

Виходячи із системного аналізу норм права та враховуючи, що спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться у Київському районі м. Харкова і належить позивачу на праві власності, яким за її твердженням вона позбавлена можливості розпоряджатися у зв`язку із наявність запису про іпотеку, що створює їй перешкоди у користуванні зазначеним майном, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з позовом ОСОБА_1 звернулася з дотриманням правил підсудності вказаної справи вірно визначивши її за місцем знаходження предмета іпотеки.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що даний спір підсудний Печерському районному суду м. Києва.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду шляхом вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 5 вересня 2019 року - скасувати.

Справу направити за встановленою підсудністю до Київського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук