Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2202/18
У Х В А Л А

10 жовтня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ,-

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року задоволено частково позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Визнано квартиру АДРЕСА_3 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 .

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без змін.

14 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Заяву мотивує тим, що ухвалюючи рішення по даній справі судом не було враховано, що відповідно до довідки №72 від 12 серпня 2016 року виданою головою СК «ЖБК Буковина 4» Поліщук С.О., Ербай ОСОБА_4 вніс пайовий внесок за вбудовано-прибудоване приміщення восьмого поверху багатоповерхового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями літ.А-12 за адресою АДРЕСА_4 у повному обсязі. Згідно договору №48/3 про сплату пайових внесків у ОК «ЖБК «Буковина 4» будувались два об`єкта нерухомості, що є спільно нажитим майном подружжя і підлягають поділу. Також не було звернута увага на відмінність побудованої плащі від зареєстрованого права власності.

Вказує, що судом при винесенні рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору при подачі позову.

Крім того зазначила, що в мотивувальній частині рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року у справі №711/2202/18 замість оскаржуваної квартири АДРЕСА_5 . Вказане не відповідає матеріалам справи та потребує виправлення, шляхом винесення додаткового судового рішення із зазначенням у мотивувальній частині правильного номеру квартири.

На підставі наведеного просила визнати квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 65,8кв.м., об єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та нежитлове приміщення, (реєстраційний номер 101), загальною площею 6 кв.м., (вбудовано-прибудоване приміщення 8-го поверху багатоповерхового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями) літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_4 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 65,8кв.м. та право власності на 1/2 частину вбудовано-прибудоване приміщення 8-го поверху багатоповерхового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями, літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 101, загальною площею 6 кв.м.

Також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу при розгляді справи в сумі 1152,60 грн. та сплачений судовий збір, сплачений за подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заяву про ухвалення додаткового судового рішення підтримали, просили задовольнити її повністю.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року задоволено частково позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ.

Визнано квартиру АДРЕСА_3 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 .

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 20 лютого 2019 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси залишено без змін.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК (стара редакція). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК; строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов`язаний або має право його допустити.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Таким чином статтею 270 ЦПК України, вирішено вичерпний перелік підстав для ухвалення судом додаткового рішення.

Нормами статті 270 ЦПК України встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (1618-15); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 від 22 березня 2018 року, вона просила суд визнати квартиру АДРЕСА_3 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та здійсни ти поділ даної квартири. В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду 22 березня 2018 року, позивач визначив межі своїх позовних вимог щодо нерухомого майна, яке просила поділити та на яке просила визнати за нею право власності в порядку поділу спільного майна подружжя, а саме - квартиру АДРЕСА_3

Змін і доповнень щодо обсягу пред`явлених позовних вимог позивачем протягом розгляду справи в суді першої інстанції у встановленому процесуальному порядку не подавалося.

Позивач не ставила перед судом вимогу про визнання за нею права власності на 1/2 частину вбудовано-прибудоване приміщення 8-го поверху багатоповерхового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями, літ. А-12 за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 101, загальною площею 6 кв.м., та вказана вимога не була предметом розгляду.

В даному випадку позовні вимоги задоволені в межах заявлених позивачем вимог та в рішення суду зазначено обсяг майна, на яке позивач просила визнати за нею право власності.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати обсяг пред`явлених позовних вимог.

Враховуючи те, що на момент подачі позову про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ та в період розгляду справи по суті, позивачем не було надані клопотання про збільшення позовних вимог, в частині визнання права власності на Ѕ частину вбудовано- прибудованого приміщення восьмого поверху багатоповерхового будинку із вбудовано-прибудованими приміщеннями літ.А-12 за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер 101, загальною площею 6 кв.м., а рішення Апеляційного суду Черкаської області 20 лютого 2019 року набрало законної сили, тому суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення щодо цієї вимоги.

Крім того, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору при подачі позову від 22 березня 2018 року, оскільки при вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, позивачем не заявлено клопотання про відшкодування понесених нею витрат зі сплати судового збору.

Також суд звертає увагу на те, що описка в судовому рішенні не є підставою для ухвалення додаткового рішення, оскільки відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки, про що постановляється ухвала.

Оскільки в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1152,60 грн. за подання заяви про додаткове судове рішення

На підставі наведеного, керуючись ст. 270 ЦПК України,-

вирішив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 15 жовтня 2019 року.

Головуючий: Р. В. Демчик