Справа №265/7631/18
Провадження №2/265/235/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянув в судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку,

Третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу - ОСОБА_3

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, яка діє від імені та інтересах ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку № 40 по вулиці Шевченко у селищі Виноградне міста Маріуполя Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Віноградне міста Маріуполя. Право власності на вказаний будинок ОСОБА_1 набуто на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Виноградненської сільської ради народних депутатів від 21 листопада 1997 року та зареєстровано у БТІ за реєстровим № 567 від 05 грудня 1997 року. В липні 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з метою продажу своєї частки вказаного будинку, проте нотаріусом було відмовлено у прийнятті вказаних документів та розяснено, що він не може розпоряджатись своєї часткою майна, оскільки відсутня можливість витребувати відомості, необхідні для проведення такої реєстрації, оскільки вони перебувають у Новоазовському БТІ, яке знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на частку житлового будинку.

Позивач у судовому засідання повністю підтримав вказаний позов. Просив суд його задовольнити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги ОСОБА_1

Відповідач у судове засідання не зявився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, за участю його представника - адвоката ОСОБА_6

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_6, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_3, у судове засідання не зявився за невідомих суду причин. Про день та час розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Виноградне міста Маріуполя згідно свідоцтва про право власності від 21 листопада 1997 року виданого Виноградненською сільською радою Новоазовського району Донецької області.

Вказане свідоцтво було зареєстровано в Новоазовському бюро технічної інвентаризації за № 567 від 05 грудня 1997 року.

Також 1/2 частина будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Виноградне міста Маріуполя належала ОСОБА_7, що підтверджується технічним паспортом на вказаний будинок.

ОСОБА_7 помер 25 жовтня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Виноградненською сільською радою народних депутатів Новоазовського району, актовий запис № 33.

Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла ОСОБА_8, що вбачається з довідки-характеристики, виданої 07 грудня 1999 року Новоазовським бюро технічної інвентаризації відповідно до якої ОСОБА_9 є власником 1/2 частки будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Виноградне міста Маріуполя згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №428 від 13 травня 1998 року.

20 травня 2004 року, ОСОБА_9 подарувала 1/2 частку будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Виноградне міста Маріуполя ОСОБА_2, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Новоазовського районного нотаріального округу ОСОБА_10 від 20 травня 2004 року, реєстровий № 377.

ОСОБА_2 зареєстрував належну йому 1/2 частку будинку 40 по вулиці Шевченко в селі Виноградне міста Маріуполя в Новоазовському бюро технічної інвентаризації , що підтверджується витягом про реєстрацію право власності на нерухоме майно № 3621339 від 19 травня 2004 року.

Рішенням приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 02 липня 2018 року в прийнятті документів, наданих ОСОБА_1 для здійснення дій повязаних із посвідченням Договору купівлі-продажу частини житлового будинку було відмовлено. Підставою відмови стало те, що надані документи не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , та не дають можливості встановити відповідних заявлених прав документам, які посвідчують ці права, тобто не має можливості отримати підтвердження права власності з Новоазовського бюро технічної інвентаризації, яке знаходиться на непідконтрольній території України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб , інтересів держави ( сит.. 2 ЦПК України )

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зазначеній нормі передбачено, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальний відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Позивачем було надано для огляду оригінал свідоцтва від 5 грудня 1997 року про право власності на 1/2 частину житлової будівлі 40 по вулиці Шевченко в селище Виноградне Виноградненської сільської ОСОБА_3 народних депутатів, на якому було зроблено реєстраційний напис Новоазовським бюро технічної інвентаризації за № 567 від 05 грудня 1997 року. Сумнівів щодо справжності цього документу, у суду не виникає.

Відсутність можливості витребувати відомості, необхідні для підтвердження права власності позивача на частку вказаного будинку, оскільки такі документи перебувають у Новоазовському БТІ, що знаходиться на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, зокрема правовстановлюючими документами на будинок, сумніву у їх достовірності у суду не має, відповідач визнає право власності за позивачем на 1/2 частину будинку в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, права власності на 1/2 частину будинку 40 по вулиці Шевченко в селище Виноградне міста Маріуполя Донецької області.

Оскільки позивач не заявляв позовних вимого щодо стягнення з відповідача судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання то суд залишає сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень за його рахунок.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового будинку, Третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу - ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину будинку 40 по вулиці Шевченко в селище Виноградне міста Маріуполя Донецької області.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень, залишити за рахунок позивача ОСОБА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: Донецька область, місто Маріуполь, селище Виноградне, вулиця Шевченко будинок 40, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення було складено 19 березня 2019 року

Суддя: