Тростянецький районний суд
справа № 147/1139/19
номер провадження № 2/147/639/19
18 жовтня 2019 року cуддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно,
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 подав до Тростянецького районного суду Вінницької області позовну заяву до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно.
Так, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.
Частиною першою статті 175 ЦПК України встановлено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Також, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, визнати право власності на Ѕ частину нажитого майна та стягнути з відповідача вартість за проведення будівельних робіт, однак прохальна частина позову даних вимог не містить.
Таким чином, позивачу слід уточнити позовні вимоги. Окрім того, в порушення вимог п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовні заяві не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.
Також, у порушення ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не підтверджено те, що ним додано до заяви всі наявні в них докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У ч.2 ст. 4 у Закону вказано, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, встановлена ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768.40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, встановлена ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Суд звертає увагу, що відповідно до п.2 ч.1 статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
В позовній заяві зазначається ціна позову 2305,20 грн., що не підтверджується відповідними доказами.
Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.
У відповідності до п. п. 1 п. 1 вказаної вище постанови оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.
Також, згідно вимог даної Постанови, оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» хоча б за однією з таких спеціалізацій у межах напряму 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму 2 «Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».
Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).
Однак, матеріали позовної заяви не містять звіту про оцінку всього майна заявленого в позовній заяві, яким би визначалась ціна позову.
Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Таким чином, позивачу не необхідно усунути недоліки поданої ним позовної заяви, зазначити дійсну ціну позову із урахуванням вартості майна та, у разі необхідності, доплатити судовий збір відповідно до вищевказаних роз`ясень.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин подана позовна заява підлягає залишенню без руху.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на майно, залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
Попередити позивача, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, їх позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає (за виключенням вимог щодо сплати судового збору).

Суддя: