Провадження № 2/127/2617/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Середі Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна від імені заставодержателя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться вказана цивільна справа.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову вжитих у даній справі.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою суду від 11.03.2019 року було задоволено заяву представника позивача та забезпечено позов шляхом вилучення та передачі на відповідальне зберігання ТОВ «АТП №1 ЛТД» транспортний засіб, а саме автомобіль VOLKSWAGEN, моделі TIGUAN, 2014 року випуску, кузов №WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1. Постановляючи дану ухвалу, судом не було взято до уваги ту обставину, що дане забезпечення фактично призведе до порушення виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2017 року по справі № 127/5765/17, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль та заборонено розпоряджатися автомобілем будь-яким чином.

Вивчивши доводи клопотання про скасування заходів забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід відмовити у скасуванні забезпечення позовуз таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 11.03.2019 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна від імені заставодержателя. Забезпечено позов шляхом вилучення та передачі на зберігання ТОВ «АТП №1 ЛТД», що знаходиться по вул. Князів Коріатовичів, буд. 207 у м. Вінниці, транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TIGUAN, 2014 року випуску, кузов №WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 165504, виданого 24.07.2014 року Центром ДАІ 0502, в межах суми позовних вимог розміром 600 000,00 гривень (а.с. 150). Слід відзначити, що метою забезпечення позову було вжиття заходів щодо збереження автомобіля, а не запобігання відчудженню, на що посилається представник відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Зі змісту вищевказаної статті вбачається, що клопотання має бути вмотивованим.

Разом з тим, представник відповідача обґрунтовує своє клопотання тим, що ухвалою суду в іншій справі на спірний автомобіль вже накладено арешт та заборонено розпоряджатися ним будь-яким чином, користуватись.

Дійсно, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2017 року по справі № 127/5765/17 задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області та накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Tiguan» (шасі № WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1), власником якого є ОСОБА_1 із забороною розпоряджатися будь-яким чином та користуватись.

Проте, представником відповідача до клопотання не було долучено жодних доказів, які б підтверджували факт її виконання та чинності даної ухвали на сьогоднішній день. Слід відзначити, що ухвала суду була постановлена ще 21.03.2017 року, тобто два роки тому. Такожпредставник відповідача в своєму клопотанні повідомляє, що ОСОБА_3 зверталась з клопотанням про скасування арешту, проте доказів про результат розгляду даного клопотання, представником до матеріалів клопотання не долучено.

Представник відповідача звертаючись до суду з даним клопотанням має не лише його мотивувати, а й надати докази на підтвердження вказаних обставин.

Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Крім того, спірний автомобіль досі перебуває у власності та користуванні ОСОБА_1, що не заперечується нею та підтверджується актом про користування автомобілем іншими особами (а.с. 146), в результаті чого існує ризик пошкодження або знищення автомобіля, а відтак є наявною реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Щодо твердження представника відповідача про те, що забезпечення позову в даній справі призводить до порушення виконання ухвали суду від 21.03.2017 року, то воно не заслуговує на увагу. Зі змісту ухвали суду від 21.03.2017 року вбачається, що на спірний автомобіль було накладено арешт, тобто заборона його відчудження, та заборонено розпоряджатися будь-яким чином та користуватися ним. Ухвалою суду в даній справі зобовязано автомобіль вилучити та передати на зберігання. Отже, проаналізувавши вимоги двох ухвал, суд приходить до висновку, що їх вимоги не суперечать одна одній, а навпаки мають єдину мету заборону користуватись автомобілем для його збереження. Слід зазначити, що чинне законодавство обумовлює можливість накладення кількох арештів на визначене майно.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що клопотання є не обгрунтованим, не підтвердженим відповідними доказами, а потреба в забезпеченні позову не зникла. Крім того, в клопотанні представник відповідача не зазначає про порушення прав власника спірного автомобіля під час застосування забезпечення позову судом.

З огляду на викладене, в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки заявником не надано доказів, які обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову, в звязку з чим суд не вбачає підстав для їх скасування.

Частиною 6 ст. 158 ЦПК України визначено, що відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжитих у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави та продажу майна від імені заставодержателя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: