КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/9841/19 Головуючий у 1 інстанції - Бабко В.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі: Камінській Є.М.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей ті сім`ї Броварської міської ради Київської області

про визнання місця проживання дітей

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей ті сім`ї Броварської міської ради Київської області про визнання місця проживання дітей.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Постановлюючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду з підстав зловживання процесуальними правами, суд першої інстанції посилався на те, що позов подано штучно, оскільки, наявні докази того, що на момент подання позову вже існували справи з позовними вимогами між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в інших суддів.

Також, постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції зазначав, що позивач подав до Деснянського районного суду м. Києва позовну заяву з неналежною третьою особою без послідовного процесуального вирішення спору.

Проте, із такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилався, на те, що із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що предметом позову є визначення місця проживання малолітніх дітей разом з нею - їх матірю, а з його позовної заяви вбачається, що предметом позову є визначення місця проживання малолітніх дітей разом із ним - їх батьком, а тому, вказані позовні вимоги є різними, оскільки, у вищенаведених справах ОСОБА_2. і ОСОБА_1 мають різний статус.

Також зазначав, що під час розгляду позовної заяви ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей з нею, 13.06.2019 року ним ( ОСОБА_1 ) було подано зустрічний позов, проте внаслідок спливу процесуальних строків йому було відмовлено у прийнятті зустрічного позову.

Також посилався, що при наявності лише позову ОСОБА_2 , у разі його задоволення місцем проживання малолітніх дітей буде визначено разом з нею, натомість, у випадку відмови у його задоволенні місце проживання дітей залишиться не визначеним, а їх права залишаться незахищеними.

Крім того, зазначав, що усвідомлюючи те, що позов ОСОБА_2 було подано раніше, а одночасний розгляд обох вказаних позовів унеможливлено, звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи, що порушена за його позовом до розгляду по суті справи за позовом колишньої дружини.

Тому вважає, що з його боку відсутні будь-які зловживання процесуальними правами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою про визначення місця проживання дітей з ним як батьком дітей, оскільки, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.06.2019 року відмовлено в прийнятті його ( ОСОБА_1 ) зустрічного позову про визначення місця проживання дітей з ним як батьком дітей, і роз`яснено право на звернення до суду з таким позовом у загальному порядку.

Згідно п. 4 ч. 1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, суд не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, а тому, дійшов необґрунтованого висновку про залишення без розгляду позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвалу суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також, за наявності двох справ за позовами сторін про визначення місця проживання їхніх дітей суду доцільно було б вирішити питання щодо їх об`єднання.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий:

Судді: