Справа № 521/3450/14-ц
Провадження № 2/521/33/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» лютого 2019 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування поданого позову посилалась на те, що в період з 25.02.2004 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 137), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 25.02.2004 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції.

Також позивач зазначила, що 24.12.2011 року вони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. У 2013 році рішенням Біляївського районного суду Одеської області їх шлюб був розірваний.

Як вказує позивач, за період спільного проживання вони набули майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох жилих кімнат жилою площею 51,0 кв.м, загальною площею 97,0 кв.м, про що 25 грудня 2006 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі договору №б/н про дольову участь у будівництві житла від 11 лютого 2005 року та акту прийому-передачі квартири № А-4-14 від 14 грудня 2006 року на ім`я чоловіка ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право власності на квартиру. Право власності на зазначену квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 (р. № НОМЕР_2 в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 29 січня 2007 року).

Окрім того, позивач стверджує, що, постійно проживаючи у цій квартирі, вони за спільні кошти в інтересах сім`ї придбали таке майно:

1. Домашній кинотеатр SONY DAV - DZ67Om вартістю 3300 грн.

2. Телевізор SONY-BRAVIA KE-V42A10E вартістю 19900 грн.

3. Телевізор SAMSUNG LE26D451UA вартістю 3100 грн.

4. Кондиціонер LG ART COOL A09AW1 вартістю 6700 грн.

5. Кондиціонер LG CO7LHH; вартістю 4400 грн.

6. Варочна панель PYRAMIDA PFG644STX вартістю 2000 грн.

7. Духова шафа Elextrolux EOB65300X вартістю 4000 грн.

8. Витяжна шафа PYRAMIDA-HEF22E вартістю 2300грн.

9. Холодильник VESTFROST вартістю 6000грн.

10. Кофеварка DELONGHI EC750 вартістю 3300 грн.

11. Водонагрівач Elextrolux EW11508L вартістю 1750 грн.

12. Пилосос THOMAS VESTFALIA XT вартістю 3800 грн.

13. Мікрохвильова піч LG вартістю 600 грн.

14. Блендер Moulinex DD 904 вартістю 500 грн.

15. Фритюрниця TEFAL FR4013 вартістю 1200 грн.

16. Відеокамера SONY DCR-SR200E вартістю 7000 грн.

17. Сканер HP PHOTOSMART C4200 вартістю 800 грн.

18. Пральна машина полуавтомат Elextrolux вартістю 3000 грн.

19. Ванна BALTECO «Modul 17?» вартістю 13800 грн.

20. Меблі для ванної кімнати Laufen Case 7050.1 вартістю 3900 грн.

21. Меблі для кухні вартістю 16000 грн.

22. Вітрина "Padini" 3650 вартістю 10100 грн.

23. Вітрина "Padini" 4276 вартістю 7000 грн.

24. TV-тумба "Padini" 6'0 вартістю 6850 грн.

25. Журнальный стіл "Padini" вартістю 3000 грн.

26. Диван та кресла 2 шт. VALERIO SALOTTI, TITAN вартістю 57200 грн.

27. Ліжко ANGELO, VALERIO SALOTTI, вартістю 78000 грн.

28. Матрац «Адмірал» 160x200 см вартістю 1500 грн.

29. Комод вартістю 1000 грн.

30. Мебля для кабінету вартістю 10000 грн.

31. Гардеробна BRAUN вартістю 10000 грн.

32. Шафа-купе BRAUN вартістю 16500 грн.

33. Люстра підвесна Blitz 3850-45 вартістю 1900 грн.

34. Бра класичні Blitz 3850-11 вартістю 700 грн.

35. Потолочна люстра галогенна 8252-321 Blitz вартістю 3500 грн.

36. Люстра потолочна вартістю 1900 грн.

37. Світильник підвесний вартістю 1500 грн.

Загальна вартість придбаного майна складає 318 000 грн., відтак, на думку позивача, кожна сторона має право на майно вартістю 159000 грн. (318 000 грн. : 2).

З метою захисту своїх прав, неможливості вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, позивач звернуласься до суду з цим позовом. В зв`язку з чим просить постановити рішення, яким поділити майно наступним чином:

- виділити їй у власність речі, вартість яких в сумі складає 159000 грн., а саме:

1. Диван та кресла 2 шт. VALERIO SALOTTI, TITAN вартістю 57200 грн.

2. Кровать, VALERIO SALOTTI, ANGELO вартістю 78000 грн.

3. Вітрина "Padini" 3650 вартістю 10100 грн.

4. Мебля для кабінету вартістю 10000 грн.

5. Журнальний стіл "Padini" вартістю 3000 грн.

Інші речі, вартість яких складає 159 000 грн. - відповідачу.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на факти і обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, проти його задоволення заперечував, оскільки, на його думку, обсяг майна, щодо якого заявлено вимоги щодо поділу, є необґрунтованим.

27.03.2014 року в судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про забезпечення даного позову, яке було задоволено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси. На підставі акту опису й арешту майна № ВП № 45 105897 складеного державним виконавцем 23.04.2015 року, було описано та передано на зберігання відповідачу до закінчення розгляду справи по суті та його виконання наступне майно:

- холодильник вартістю 6000 грн.;

- кофеварка вартістю 3300 грн.;

- мікрохвильова піч вартістю 600 грн.;

- меблі для кухні вартістю 16000 грн.;

- духова шафа вартістю 4000 грн.;

- пральна машина вартістю 3000 грн.;

- комод вартістю 1000 грн. Загальна вартість майна складає 33900 грн.

Іншого майна, про яке зазначала позивач в своєму позові, виявлено не було.

26.11.2015 року в судовому засіданні судом було задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у зазначеній цивільній справі до розгляду цивільної справи 521/14632/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, повернення сторін у попередній стан тощо.

21.12.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яке набуло законної сили 29.03.2016 року, яким визнано за кожною стороною право приватної власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 - в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя.

12.01.2018 року провадження у справі було відновлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 25.02.2004 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 25.02.2004 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, а 24.12.2011 року шлюбні відносини припинили та у 2013 році шлюб був розірваний за рішенням Біляївського районного суду Одеської області.

За час перебування в шлюбі сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 , яка за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21.12.2015 року, яке набрало законної сили 29.03.2016 року, визнана об`єктом права спільної власності подружжя.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки вищевказана квартира є спільним майном сторін, то і рухоме майно, яке знаходиться в квартирі та яке придбавалось в період шлюбу, також слід визнати спільним майном подружжя. Підстав для протилежних висновків у суду не має, оскільки відповідачем не надано жодного доказу на спростування факту належності майна особисто останньому. Виходячи з цього, суд робить висновок про належність всього майна, що знаходиться в квартирі, сторонам на праві спільної часткової власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Частиною 2 цієї статті встановлено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, а саме: майно, що знаходиться в квартирі, перелік його відображено в акті, слід поділити між сторонами. При цьому суд бере до уваги той факт, що в квартирі постійно проживає відповідач, тому суд вважає за можливим поділити майно таким чином, що виділити у власність відповідача меблі, а у власність позивача - інші речі у відповідності до рівності їх вартості в сукупності.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне, виділити у власність позивача ОСОБА_1 наступне майно:

- холодильник VESTFROST вартістю 6000 грн.;

- кофеварку DELONGHI EC750 вартістю 3300 грн.;

- мікрохвильову піч LG вартістю 600 грн.;

- духову шафу Elextrolux EOB65300X вартістю 4000 грн.;

- пральну машину полуавтомат Elextrolux вартістю 3000 грн. на загальну суму 16 900 грн.

Виділити у власність відповідача ОСОБА_2 наступне майно:

- меблі для кухні вартістю 16000 грн.;

- комод вартістю 1000 грн. на загальну суму 17 000 грн.

Судом встановлено, що вартість майна, виділеного у власність позивача складає - 16 900 гривень, а вартість майна, виділеного у власність відповідачеві складає - 17 000 гривень.

На підставі висловленого, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію Ѕ частки вартості майна в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. 64 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України ст.ст. 60, 61, 64, 69, 70, 71 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно:

- холодильник VESTFROST вартістю 6000 (шість тисяч) гривень.;

- кофеварка DELONGHI EC750 вартістю 3300 (три тисячі триста) гривень;

- мікрохвильову піч LG вартістю 600 (шістсот) гривень;

- духову шафу Elextrolux EOB65300X вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень;

- пральну машину полуавтомат Elextrolux вартістю 3000 (три тисячі) гривень - на загальну суму 16 900 (шістнадцять тисяч дев`ятсот гривень.

Виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно:

- меблі для кухні вартістю 16000 (шістнадцять тисяч) гривень;

- комод вартістю 1000 (одна тисяча) гривень - на загальну суму 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію Ѕ частки вартості майна в розмірі 50 (п`ятдесят) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

11.02.19