ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/246/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 305010000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2019 року (повний текст судового рішення складено 01 липня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із цивільним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, який мотивувала тим, що є потерпілою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008325 від 17.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/2548 від 05.01.2017 року отримала тілесні ушкодження: травму лівої нижньої кінцівки із закритим переломом головки лівої малогомілкової кістки, крововиливом м`яких тканин гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Враховуючи наведене оцінює заподіяну матеріальну та моральну шкоду у розмірі 60 000 грн.

ОСОБА_2 також звернувся до суду із цивільним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином .

Поданий позов мотивував тим, що внаслідок ДТП він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та перебував на лікуванні у травматологічному відділенні у м. Черкаси з 17.10.2016 року по 03.12.2016 року, в подальшому перебував на амбулаторному лікуванні.

Внаслідок даного злочину йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав, у зв`язку з неможливістю протягом тривалого часу, неможливістю вести активний спосіб життя, займатися спортом, порушення його нормальних життєвих зв`язків. Також внаслідок скоєння даного ДТП, він переніс середньої тяжкості тілесні ушкодження, отримав переляк за своє життя та здоров`я, даним злочином йому спричинено душевні страждання. У зв`язку із отриманими ушкодженнями він також витримував переживання та нервовий стрес, викликані відсутністю коштів, оскільки був на лікарняному через травму, та неможливістю повноцінно виконувати свої обов`язки на роботі, було порушено хід його звичного ритму життя.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь на відшкодування моральної шкоди завданої злочином, грошові кошти у сумі 65 000 грн.

У травні 2019 року позивачі подали заяву про зміну підстав позову, в обґрунтування якої вказували, що внаслідок вчинення відповідачем злочину їм була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, які вони зазнали внаслідок ушкодження здоров`я та неможливістю в зв`язку з цим тривалий час вести активний спосіб життя, перенесенням болі внаслідок завданих ушкоджень та порушення нормальних зв`язків.

На підставі викладеного, позивачі просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 65 000 грн, на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 30 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 30 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1280 грн.

В мотивування рішення судом зазначено, що внаслідок отримання тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які були пов`язані із переломами кісткової тканини позивачі об`єктивно перенесли фізичний біль високої інтенсивності, що провокувало істотні негативні переживання, також з огляду на ступінь тяжкості травм позивачі об`єктивно були змушені значну частину свого часу зосереджувати виключно на проблемні одужання та реабілітації, переживаючи при цьому фізичні незручності та психологічний дискомфорт через неможливість продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, крім того суд врахував, що відповідач не позбавлений працездатності в повному обсязі, однак не вчинив жодних дій по відшкодуванню, навіть частково в межах своїх фінансових можливостей, тому з урахуванням принципу розумності та справедливості вважав, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача підлягають до задоволення в частині стягнення з відповідача моральної шкоди по 30 000 грн кожному позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим, у зв`язку з неправильністю встановлення обставин, що мають значення для справи, тому просив апеляційний суд скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що жодних доказів крім безпосередніх слів позивачів, на підтвердження завдання моральної шкоди, до суду не надано. Крім того, зміст описаних моральних страждань у позивачів майже одного змісту.

Вказує, що розмір суми компенсації моральної шкоди у розмірі 60 000 грн є завищеним та таким, що не відповідає фінансовому стану відповідача та його можливості виплатити позивачам суму компенсації, оскільки він на даний час не працює, є інвалідом ІІІ групи. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого останній має наступний клінічний діагноз: ВІЛ інфекція кл.ст. ІV ст. СНІДу. Зазначений діагноз та інвалідність обумовлює неможливість працювати та отримувати дохід, у зв`язку з наведеним вище відповідач не працює, отримує мінімальну соціальну допомогу, яку в повному обсязі витрачає на періодичні обстеження та лікування.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17 жовтня 2016 близько 06 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Hyundai H200", р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по бульв. Шевченка від вул. Святотроїцька в напрямку до вул. Лазарєва у м. Черкаси при виїзді на перехрестя з вул. Б. Вишневецького, в порушення вимог Правил дорожнього руху здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , в результаті чого пасажир ОСОБА_3 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/2548 від 05.01.2017, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №02-01/2387 від 08.12.2016.

06 березня 2017 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначено покарання в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_3 збитки, завдані кримінальним правопорушенням в розмірі 60000 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_2 збитки, завдані кримінальним правопорушенням в розмірі 65000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22.08.2018 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.2017 року стосовно ОСОБА_1 в частині розв`язання цивільного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 скасовано та призначено в цій частині новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.03.2017р. в частині, що набрала законної сили, встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 позивачу ОСОБА_2 завдано тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини з переломом шостого ребра зліва, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2387 від 08.12.2016р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Вказаним вироком встановлено, що з вини відповідача ОСОБА_1 позивачу ОСОБА_3 завдано тілесні ушкодження у вигляді травми лівої нижньої кінцівки із закритим переломом головки лівої малогомілкової кістки, крововиливом м`яких тканин гомілки, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2548 від 05.01.2017р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Частинами першою - третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із статтею 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, визначених ст. 3 ЦПК України.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, урахував те, що неправомірними діями ОСОБА_1 позивачам було завдано моральні страждання, пов`язані з отриманням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також соціальний і майновий стан ОСОБА_1 , який є інвалідом третьої групи та ВІЛ-інфікованим, хоча являється працездатною особою, з урахуванням вимог розумності і справедливості дійшов обґрунтованого висновку про визначення позивачам розміру відшкодування моральної шкоди у сумі по 30 000 грн кожному.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог позивачів спростовуються матеріалами справи, якими встановлені обставини отримання тілесних ушкоджень позивачами та підтверджують тривалий розлад їх здоров`я, що в свою чергу призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків та переживання з приводу одужання та реабілітації.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді