ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1177/18
Провадження № 22-ц/4820/555/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представника Красилівського РВ ДВС Блажка М.В.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/1177/18 за апеляційною скаргою Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року (суддя Боголюбова Л.М.) у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії головного державного виконавця Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Сіплічук Анни Михайлівни, заінтересована особа ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ».

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця Сивак Р.Л. вказувала, що на виконанні у головного державного виконавця Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Сіплічук А.М. знаходиться на виконанні виконавчий лист Красилівського районного суду №2-45/10 про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» кредитних коштів в сумі 53565,25 доларів США, штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 20000 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позивачка не погоджується із постановою про відновлення виконавчого провадження від 18.07.2016 року, оскільки провадження відновлено не у відповідності до виконавчого листа Красилівського районного суду у справі №2-45/10, виданого 26.07.2010 року, а тому ОСОБА_5 вважає, що винесення постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12.04.2018 року по ВП 47231458, як і звіт №18-04/01 проведений на підставі зазначеної постанови є незаконним. Крім того, позивачка вказує, що об'єкт звіту про оцінку нежитлової нерухомості - нежиле приміщення салон краси «ІНФОРМАЦІЯ_1» перебуває в іпотеці, у зв'язку із чим на нього накладена заборона на його відчуження. ОСОБА_5 вказувала, що спір про призначення експертизи для оцінки належного їй майна, його опис та арешт вже був предметом розгляду в суді і ухвалою Красилівського районного суду від 11.04.2013 року визнано опис та арешт майна неправомірними. Крім того, позивачка зазначає, що нею сплачувалися кошти на виконання рішення Красилівського районного суду на депозитний рахунок РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області, однак такі платежі не враховані державним виконавцем, як і не враховано загальна заборгованість на день опису майна. З огляду на викладене, ОСОБА_5 просила суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Сіплічук А.М. та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2018 року, постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП 47231458 і зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу усунути порушення, що виражаються у незаконних діях посадових осіб Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області щодо виконання виконавчих дій у виконавчому провадженні №47231458 із скасуванням постанови про відновлення виконавчого провадження по ВП 47231458 від 18.07.2016 року та зобов'язати головного державного виконавця Сіплічук А.П. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_5 запис за індексовим номером 35192339 від 16.05.2017 року про обтяження - арешт нерухомого майна.

Ухвалою Красилівського районного суду від 02 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_5, суб'єкт оскарження Головний державний виконавець Красилівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Хмельницькій області Сіплічук А.М., заінтересована особа ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ» на дії державного виконавця задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Красилівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Сіплічук А.М. та скасовано постанову про опис та арешт майна боржника від 02.04.2018 року, постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП 47231458. Зобов'язано головного державного виконавця Сіплічук А.П. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_5 запис за індексовим номером 35192339 від 16.05.2017 року про обтяження - арешт нерухомого майна.

Ухвалою Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року виправлено описку в ухвалі Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця зазначивши дату винесення ухвали «02 листопада 2018 року».

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, Красилівський РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що у виконавчому листі Красилівського районного суду №2-45/10 від 26.07.2010 року про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» боржником зазначена саме ОСОБА_5, тому виконавче провадження №47231458 відкрито відносно боржника ОСОБА_5, який зазначений у виконавчому документі. Крім іншого, апелянт також вказує, що ОСОБА_5 отримала постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні 24 квітня 2018 року, проте протягом встановленого строку для її оскарження до ДВС жодних скарга не надходило. Апелянт зазначає, що державний виконавець Сіплічук А.М. прийняла виконавче провадження до свого провадження у відповідності до автоматизованого розподілу виконавчих документів, у зв'язку із звільненням державного виконавця Болюха В.Г. А тому Красилівський РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 погоджується із ухвалою суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною. Так, ОСОБА_5 зазначає, що апелянтом не надано на підтвердження правомірності вчинення виконавчих дій по ВП 47231458 державним виконавцем Сіплічук А.М., яка відповідно не мала повноважень на винесення постанови про арешт та опис майна боржника. Крім того, ОСОБА_5 вказує, що державним виконавцем не було приведено у відповідність постанову про відкриття виконавчого провадження у відповідність до виконавчого листа, яким передбачено солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Представник Красилівського РВ ДВС Блажко М.В апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній наведених.

ОСОБА_5 та представник ПАТ «Банк Форум» до суду не з'явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Встановлено, що апелянтом оскаржується ухвала Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року в частині задоволення заяви ОСОБА_5 В решті зазначена ухвала учасниками справи не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши представника апелянта та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В силу положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення в повному обсязі вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід'ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У рішенні по справі «Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова судового розгляду. Виконання судового рішення є обов'язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинно відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Конституцією України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем Сіплічук А.М. були порушені права скаржниці, оскільки постанова про опис та арешт майна ОСОБА_5 винесена на підставі неправомірної постанови державного виконавця Болюха В.Г. про відновлення виконавчого провадження лише по відношенню до боржника ОСОБА_5, що суперечить виданому Красилівським районним судом виконавчому листу про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ОСОБА_7. Також суд вважав, що державний виконавець Сіплічук А.М. проводила виконавчі дії в межах виконавчого провадження №47231458 без фактичного прийняття цього виконавчого провадження до свого провадження.

Проте, колегія суддів не погоджується із цими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Встановлено, що рішенням Красилівського районного суду від 31 березня 2010 року АКБ «Форум» в особі Хмельницької філії АКБ «Форум» в позові до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовлено (а.с.67-68).

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 01 червня 2010 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Красилівськго районного суду від 31 березня 2010 року скасовано і постановлено нове рішення. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Банк Форум» кредитні кошти в сумі 53565,25 доларів США і штрафні санкції за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 20000 грн., а також судові витрати - судовий збір в сумі 2550 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 240 грн. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 69-72).

На виконання вказаного рішення 26 липня 2010 року Красилівським районним судом було видано виконавчий лист №2-45/10 (а.с.12).

15 квітня 2015 року державним виконавцем Красилівського РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Болюхом В.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом (а.с.108).

24 травня 2016 року, 14 червня 2016 року, 29 червня 2016 року начальником Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Болюхом В.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно (а.с.134-137).

18 липня 2016 року, керуючись ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» начальником Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Болюхом В.Г. скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 червня 2016 року (а.с. 138).

18 липня 2016 року начальником Красилівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Болюхом В.Г. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-45/10, виданого Красилівським районним судом 26.07.2010 року (а.с. 139).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року (чинній в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зазначена норма кореспондується із ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (в чинній редакції на час видачі виконавчого листа) у разі, якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Аналогічні положення закріплені в ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦПК 2004 року (чинній на час видачі виконавчого листа) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі, якщо рішення ухвалене проти кількох солідарних відповідачів, суд видає виконавчі листи щодо кожного боржника з зазначенням, що їх обов'язок є солідарним.

З огляду на вищевикладене, висновок суду про те, що постанова державного виконавця від 18.07.2016 року про відновлення виконавчого провадження винесена не у відповідності із виконавчим листом №2-45/10 від 26.07.2010 року є помилковим, адже у оскаржуваній постанові зазначено назву виконавчого документа; назва суду, що його видав; предмет стягнення; повне найменування боржники, дата народження, місце проживання, номер реєстраційної картки платника податку; найменування стягувача, його місце реєстрації та код ЄДРПОУ. Ці дані відповідають виконавчому листу №2-45/10, що виданий Красилівським районним судом 26.07.2010 року.

І положення Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012 року (що були чинними на час винесення оскаржуваної постанови) будь - яких вимог щодо обов'язкового зазначення в постановах про відкриття та поновлення виконавчого провадження про стягнення заборгованості саме в солідарному порядку не містили.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 543 ЦК України виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників, припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

При цьому, чинним законодавством на державних виконавців не покладено обов'язок відстежувати погашення заборгованості за виконавчими документами, за якими боржники солідарно повинні виконати зобов'язання, покладене на них рішенням.

Разом з тим, ОСОБА_5, як боржник у виконавчому провадженні ВП №47231458, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (що була чинною на час винесення оскаржуваної постанови) та відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» 2016 року має право, крім іншого, подавати додаткової матеріали, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_5 має право самостійно контролювати розмір стягнутих з неї та іншого солідарного боржника ОСОБА_7 кредитної заборгованості та у разі виплати в повному обсязі всієї суми, що підлягала стягненню в солідарному порядку, надати державному виконавцю відповідні документи для закінчення виконавчих проваджень в зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Також встановлено, що 02 квітня 2018 року головним державним виконавцем Красилівського РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Сіплічук А.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до якої описано та накладено арешт на нежиле приміщення, салон-краси «ІНФОРМАЦІЯ_1», місцезнаходження: АДРЕСА_1; загальна площа 50,64 кв.м., що складається з робочого залу площею 36,6 кв.м., залу очікування площею 12,5 кв.м., санвузла площею 1,84 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_5 І копію зазначеної постанови отримана ОСОБА_5.02.04.2018 року (а.с.110-112).

Постановою головного державного виконавця Красилівського РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області Сіплічук А.М. від 12 квітня 2018 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с.144).

Судом встановлено, що зазначені вище постанови були направлені та отримані боржником ОСОБА_5, що підтверджується постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.04.2018 року, журналом реєстрації вихідної кореспонденції Красилівського РВ ДВС за період з 12.04.2018 року по 30.10.2018 року,списками згрупованих поштових відправлень та інформацією з офіційного сайту Укрпошти (а.с. 101-112, 116-121).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що державним виконавцем Сіплічук А.М. проведено виконавчі дії в межах виконавчого провадження №47231458, а саме описано та накладено арешт на майно боржника та призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у разі хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці, звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця, включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби, відводу (самовідводу) державного виконавця, наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення, виконавче провадження може бути передане від одного державного виконавця до іншого. Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Положеннями п. 5 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Мінюсту №512/5 від 02.04.2012 року в редакції Наказу Мінюсту №2832/5 від 29.09.2016 року передбачено, що основною інформаційною базою про здійснення виконавчого провадження є автоматизована система виконавчого провадження (далі - автоматизована система). Відомості про боржників (крім відомостей щодо боржників, визначених у частині п'ятій статті 9 Закону України «Про виконавче провадження») вносяться до Єдиного реєстру боржників, що є складовою автоматизованої системи. Механізм функціонування автоматизованої системи визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 5 серпня 2016 року № 2432/5, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256.

Згідно п. 17 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження у разі внесення до Системи інформації про звільнення державного виконавця Система розподіляє незавершені виконавчі провадження, які перебували на виконанні у такого державного виконавця, на іншого державного виконавця відповідно до взаємозамінності. У разі відновлення виконавчого провадження Система обліковує виконавчий документ за державним виконавцем, у якого таке провадження перебувало на виконанні. У разі звільнення державного виконавця Система обліковує виконавчий документ за державним виконавцем відповідно до взаємозамінності.

Встановлено, що наказом начальника Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області від 26.01.2017 року №159/04к Болюха В.Г. звільнено 27.01.2017 року з посади начальника Красилівського РВ ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області (а.с. 217-219), а автоматизованою системою відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження відбулося автоматичне розподілення виконавчого провадження №47231458 державному виконавцю Сіплічук А.М.

Посилання ОСОБА_5 на те, що передача виконавчого провадження від виконавця Болюха В.Г. до виконавця Сіплічук А.М. проведена без письмового доручення начальника Красилівського районного відділу ДВС, що є порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень не заслуговують на увагу, адже пунктом 18 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження закріплено, що передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого саме у випадках, передбачених пунктами 15 (запланована відсутність державного виконавця), 16 (незапланована відсутність державного виконавця) цього розділу, оформлюється дорученням керівника органу державної виконавчої служби.

В той же час, Інструкція з організації примусового виконання рішень не містить посилань на наявність обов'язкового письмового доручення керівника органу державної виконавчої служби при передачі виконавчих проваджень у випадку звільнення державного виконавця.

Разом з тим, Інструкція з організації примусового виконання рішень розроблена відповідно до законів України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню (пункт 1 розділу 1 Інструкції). Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про наявність підстав для зобов'язання державного виконавця Сіплічук А.П. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_5 про обтяження - арешт нерухомого майна. Адже державний виконавець діяв у відповідності із положеннями Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до п. 8 ч.2 ст. 18 зазначеного закону виконавець зобов'язаний здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку із виконавчим провадженням.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає до скасування з постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог боржника ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задовольнити.

Ухвалу Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року в частині задоволення скарги ОСОБА_5 скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Сіплічук А.М. та скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 02.04.2018 року, постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 12.04.2018 року та зобов'язання головного державного виконавця Сіплічук А.М. вилучити записи з Реєстрів речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, іпотек, заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_5 запис за індексовим номером 35192339 від 16.05.2017 року про обтяження - арешт нерухомого майна - відмовити.

В решті ухвалу Красилівського районного суду від 02 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2019 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк