Справа № 438/1477/18
Номер провадження 2/438/116/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Бориславської міської ради - як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Борислава Львівської області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Борислав Львівської області, та сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Борислав Львівської області.?

Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який у судовому порядку в 2011 року був розірваний.

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач у справі ОСОБА_2 після розірвання шлюбу в судовому порядку, припинив зі мною спільне подружнє проживання.?

Протягом останніх десяти років відповідач припинив і будь-як спілкування з синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, участі в житті синів н приймає.

Згідно виконавчого листа від 17.04.2008 року Бориславськога міського суду Львівської області виданого у справі №2-272 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2008 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, відповідач ОСОБА_2 умисно ухиляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що стверджується довідками про неотримання аліментів від 17 вересня 2009 року, від 18 березня 2013 року, від 06 березня 2014 року, від 18 вересня 2014 року, від 04 вересня 2015 року, від 26 січня 2016 року, від 03 січня 2018 року, від 30 травня 2018 року, виданими Бориславським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Відповідач ОСОБА_2 взагалі не турбується про фізичний і духовний розвиток своїх неповнолітніх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу синів, не забезпечує їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного для дітей- харчування, медичного догляду, не проявляє до синів батьківської уваги та турботи, відповідач навіть не знає, де саме навчаються його сини.

Відповідач ОСОБА_2 з 2008 року не приймає участі у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_5 та малолітнього сина ОСОБА_6 та не утримує їх.

Врахувавши те, що відповідач у справі ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., фактично самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, та протягом 10 років не займається їх вихованням, а також враховуючи те, що змінити його поведінку як батька неповнолітніх синів в кращу сторону неможливо, виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області - як орган опіки і піклування прийшов до висновку зо доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, який стверджено рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 31 жовтня 2018 року №253 «Про надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав».

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не за'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задоволити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

В підготовчому судовому засіданні представник третьої особи Подставек А.І., яка діє на підставі довіреності від 31 січня 2019 року, не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який у судовому порядку в 2011 року був розірваний.

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач у справі ОСОБА_2 після розірвання шлюбу в судовому порядку, припинив зі мною спільне подружнє проживання.?

Протягом останніх десяти років відповідач припинив і будь-як спілкування з синами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, участі в житті синів н приймає.

Виконавчий комітет Бориславської міської ради (як орган опіки та піклування) рішенням від 31 жовтня 2018 року № 253 «Про надання висновку до суду про доцільність позбавлення батьківських прав» затвердив Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 яатолійовича, ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає, що його слід позбавити батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Враховуючи те, що з відповідача згідно виконавчого листа від 17.04.2008 року Бориславськога міського суду Львівської області виданого у справі №2-272 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, присуджено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2008 року і до досягнення дітьми повноліття, то суд вважає за необхідне не приймати у цій справі рішення про стягнення з відповідача аліментів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок, проте, враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за ним, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: виконавчий комітет Бориславської міської ради - як орган опіки і піклування про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Борислава Львівської області, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Борислав Львівської області, та сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Борислав Львівської області.

Судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору у розмірі 704 гривень 80 копійок покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш