Справа № 199/5822/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська знаходилась справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та 18.09.2015 року судом було ухвалено заочне рішення по цивільній справі, яким задоволено вимоги позивача.

Згідно довідки від 07.11.2018 року за № E.DD.0/0/0/0/2-1163 керівника напрямку Credit Collektion встановлено, що виконавчий лист № 199/5822/15-ц виданий 18.09.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» був втрачений і до виконання не предявлено.

Згідно довідки від 12.03.2019 № 100342 з Амур-Нижньодніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, що виконавчий документ № 199/5822/15-ц виданий 18.09.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання не надходив та не перебував.

Також на підставі сайту minjust.gov.ua Міністерства юстиції України, автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників встановлено, що виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 де стягувачем є ПАТ КБ «Приватбанк»- відсутні.

Втрата оригіналу виконавчого листа позбавляє права на повторне звернення судового рішення до виконання.

У звязку з вищевикладеним, просить суд визнати поважною причину пропуску строку, для предявлення виконавчого листа, поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

У судове засідання учасники справи не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Розглянувши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року передбачено, що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа та не отримував виконавчий лист по цивільній справі № 199/5822/15-ц.

З урахуванням зазначеного та оскільки заявником не доведено факту втрати виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як на підставу поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання заявник посилався на те, що під час звернення до ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області встановлено, що даний виконавчий лист не надходив та не перебував, а також відсутністю виконавчих проваджень відносно відповідача, де стягувачем є позивач.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення дій.

Суд приходить до висновку про те, що відсутність інформації щодо перебування інформації щодо боржника де є позивач стягувачем не може бути поважною причиною пропуску відповідного строку, а сам факт несвоєчасного пред'явлення виконавчого документа до виконання, за наявності відповідної юридичної служби в банку, свідчить лише про недбале ставлення уповноважених працівників банку до власних посадових обов'язків.

Крім того, судом встановлено, що позивач не звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз'яснено, що відповідно до статей55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

З огляду на ті обставини, що заявником до суду не надано жодних належних та допустимих доказів необхідності видачі дубліката виконавчого листа, бо не надано доказів саме про його втрату, а також доказів на підтвердження поважності пропуску строку пред'явлення цього виконавчого листа до виконання, суд приходить до висновку про відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Керуючись ст. ст. 260-261, 353-355, 433, п.17.4 РозділуХІІІперехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення (отримання) ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положення ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: