справа № 489/945/19 провадження №2/489/1071/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Маляренка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка дії від свого імені та в інтересах ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток» (далі КП СКП «Гуртожиток»), Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району міста Миколаєва, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

встановив:

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування кімнатами № 417, АДРЕСА_1 .

Як на підставу позовних вимог вказала, що з 14.08.2003 вона постійно проживає та зареєстрована у кімнатах АДРЕСА_2 . Основним наймачем спірних кімнат на підставі договору найму була її матір ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, окрім неї, в даних кімнатах зареєстровані інші члени сім`ї відповідачі у справі. Однак, після смерті матері в кімнатах проживає лише вона. Відповідачі виїхали на постійне місце проживання до АР Крим. Так як, відповідачі в кімнатах не проживають близько десяти років, комунальні платежі не сплачують, власних речей в кімнатах не мають та ними взагалі не цікавляться, тому на думку позивача відповідно до статті 71 ЖК України наведені обставини є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування кімнатами.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.04.2019 № 417 за наслідками повторного автоматизованого розподілу (в зв`язку з відставкою судді Тихонової Н.С.) вказана справа передана судді Коваленку І.В. та ухвалою від 02.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи КП СКП «Гуртожиток» проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла письмова заява, в якій просила справу розглядати без її участі та відповідача ОСОБА_5 . Позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району міста Миколаєва до суду не з`явилась. Причини неявки не повідомила.

Вислухавши присутніх учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази та встановивши фактичні обставини, суд дійшов наступного.

Відповідно до договору № 137 найму (оренди) житла від 27.03.2006, укладеного з ДП ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж» ЖКП «Добробуд», матері позивача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано у користування кімнати АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 .

Розпорядженням № 266р від 22.09.2014 гуртожиток за адресою: АДРЕСА_4 прийнято до комунальної власності та передано від ДП ВАТ «Миколаївпромсантехмонтаж» ЖКП «Добробуд» до КП СКП «Гуртожиток».

Із паспорту серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , вбачається, що остання з 14.08.2003 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно відомостей Департаменту з надання адміністративних послуг про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку та відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській області в кімнатах № АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 за вказаною адресою не значаться.

Актами про не проживання від 02.09.2018 та від 13.02.2019, засвідчених паспортистом та мешканцями гуртожитку підтверджується, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 не проживають, особистих речей не мають.

Як пояснила позивач реєстрація відповідачів у житловому приміщенні, в якому вона постійно проживає, обмежує її в праві переукласти договір найму, укласти договір постачання електроенергії та набути право власності на кімнати в порядку їх приватизації.

За положеннями частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Із змісту статей 71, 72 ЖК Української РСР вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, можливе внаслідок відсутності цієї особи в цьому приміщені понад шість місяців без поважних причин. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності досліджені докази, враховуючи, що відповідачі у кімнатах АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 не проживають без поважних причин понад встановлені законом строки, участі в утримані житла не приймають, комунальні платежі не сплачують, що перешкоджає позивачу у здійсненні прав і нести обов`язки щодо вказаних кімнат, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірними кімнатами підлягають задоволенню.

У зв`язку із визнанням відповідачем ОСОБА_2 позову до початку розгляду справи по суті, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України з державного бюджету позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при зверненні до суду з даним позовом.

Інші 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатами № 417,422 у будинку АДРЕСА_4

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду за квитанцією № 19548433 від 19.02.2019, що складає 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 422;

треті особи: Комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 55-а; Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району міста Миколаєва, місцезнаходження: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено 15.10.2019.

Суддя І.В.Коваленко