справа № 489/6780/18 провадження №2/489/389/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем за заповітом. Однак, у жовтні 2018 року, звернувшись до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказану квартиру.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.11.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.07.2019 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 08.10.2019 11:30 годину, сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представники сторін надали до суду письмові заяви в яких просили розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача також просила прийняти рішення за наявними матеріалами у справі та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 04.11.2005, зареєстрованого в реєстрі за № 7480, спадкодавцю на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Крім того, право приватної власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірну квартиру підтверджується Витягом Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації № 8963811 від 16.11.2005 про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно заповіту від 21.07.2014, посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 5-320, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіла належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_1 , позивачу ОСОБА_1

Постановою Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 29.10.2018 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності спадкодавця на вказану квартиру.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до положень частин 1, 2 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно зі статтями 1297, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У пункту 3.1 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом та відсутність інших спадкоємців, але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу від 04.11.2005 квартири АДРЕСА_1 , який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 на нерухоме майно, позбавлена можливості оформити спадкові права, суд вважає вимогу про визнання права власності на спадкове майно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Інформація про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Миколаївська міська рада, місцезнаходження: м. Миколаїв, вулиця Адміральська, 20, .

Повний текст судового рішення складено 21.10.2019.

Суддя І.В.Коваленко