ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/581/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Пацалової Тамари Валеріївни, діючої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року, у складі судді Дорошинської В.Е., у справі за позовом ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2017 року ОСОБА_4, діюча в інтересах ОСОБА_3,звернулася до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.06.2018 року, просила стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в сумі 122063,68грн, з яких: основна сума боргу - 88505,54грн, витрати від інфляції - 27702,23грн, 3% річних - 5855,91грн, а також стягнути судові витрати, зокрема судовий збір - 1246,00грн, витрати, пов'язані з розглядом справи - 31634,00грн, витрати на професійну правничу допомогу - 5000,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Між сторонами була укладена усна домовленість, відповідно до якої відповідач зобов'язалась у 3-місячний строк надати позивачу послуги по оформленню на ім'я позивача документів фахівця морської індустрії, а позивач мав за це сплатити їй грошові кошти в сумі 3400,00 доларів США. На виконання вказаної домовленості 05 та 06 квітня 2016 року через систему переказів "Вестерн Юніон" позивач переказав на ім'я відповідача відповідно 1900,00 та 1500,00 доларів США, що за курсом валют у відповідний день (відповідно 25,9946грн за 1 долар США та 26,0772грн за 1 долар США) складало відповідно 49389,74грн та 39115,80грн. Тобто, відповідачу загалом було перераховано 88505,54грн.

Відповідач не виконала свої зобов'язання щодо оформлення документів і не мала наміру їх виконувати, натомість надала документи, що не відповідають дійсності, що підтверджується висновком експерта.

Тобто відповідач безпідставно набула грошові кошти позивача та не повернула їх на його вимогу до теперішнього часу.

Відповідно до ст.1212 ЦК України відповідач має повернути вказані безпідставно отримані кошти, а на підставі ст.ст.1214 та 625 ЦК України відповідач має суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, які обраховуються за період з 06.04.2016 року (з моменту отримання коштів) по 19.06.2018 року, тобто за 805 днів. Зокрема, згідно розрахунку витрати від інфляції становлять 27702,23грн: 88505,54грн х 1,313 (індекс інфляції за вказаний період) - 88505,54грн, а сума 3% річних становить 5855,91грн: 88505,54 х 3% х 805 : 365 :100%.

Отже, загальна сума безпідставно отриманих грошових коштів складає 122063,68грн (88505,54грн + 27702,23грн + 5855,91грн).

Крім того, відповідач має відшкодувати витрати, пов'язані з розглядом справи. Це витрати, пов'язані з приїздами позивача до України у зв'язку з цією справою. Вони складають 31634,00грн.

Також відповідач має понести витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

У своїй письмовій відповіді на відзив (а.с.139-144) адвокат Пацалова Тамара Валеріївна, діюча в інтересах ОСОБА_3, в основному повторила вимоги та обґрунтування. Однак, по суті домовленості зазначила, що усний договір про надання послуг був укладений між позивачем та чоловіком відповідача ОСОБА_6, який запевнив, що має особистий зв'язок з керівництвом Гондурасу, що саме він буде займатися виготовленням документів і саме за вказівкою ОСОБА_6 вказані грошові кошти були надіслані на ім'я відповідача. Жодної мови про будь-яких інших осіб (в тому числі і ОСОБА_7), задіяних у виготовленні зазначених документів, не велось.

У своїх письмовій заяві про перегляд заочного рішення, відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив (а.с.105-108; 145-151; 153-157) відповідач заперечила проти позову, вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Вона та її чоловік ОСОБА_6 не мають жодних дозвільних документів на виготовлення морських документів для моряків та ніколи не мали, про що позивачу відомо, тому вони з позивачем не могли домовлятися про виготовлення морських документів.

Із позову не зрозуміло, який саме вид договору було укладено між її чоловіком та позивачем, а тому є всі підстави вважати, що договір укладений між ними щодо передачі грошей від позивача до ОСОБА_7, морського агента з Грузії, яку порекомендував громадянину Туреччини позивачу, як своєму знайомому, її чоловік, оскільки в Грузії отримання морських документів не є складною процедурою та набагато дешевшою ніж в Турецькій Республіці. А тому не можна говорити про безпідставність отримання коштів.

Її роль за усною домовленістю, укладеною між її чоловіком та позивачем, полягала лише у передачі грошей особі, яка виготовляла вказані документи, а саме ОСОБА_7 та підтримання з нею зв'язку на російській мові, оскільки ОСОБА_10 не розуміє ані грузинської, ані російської мови. Свої зобов'язання, за домовленістю, вона (відповідач), як посередник, виконала та перерахувала кошти на ім'я ОСОБА_7. Відповідальність за роботу ОСОБА_7 не оговорювалась і відповідач не повинна її нести.

Позивачем не надано оригінальних примірників письмових доказів. Ним також не доведено факту підробності та недійсності документів, які він отримав від ОСОБА_7. А саме відсутні висновки чи витяги з реєстру чи регістру офіційної, уповноваженої на надання такої інформації, установи. Посилання позивача на висновок експерта з цього приводу не може братися до уваги, оскільки висновок дав відповідь лише про те, що печатка нанесена за допомогою кольорового струменевого принтеру. Однак, немає гарантії того, що представник позивача ОСОБА_4 надала експерту на дослідження саме оригінали документів, а не їх скани. А з іншого боку, в деяких країнах світу діють документи, на яких проставлена печатка за допомогою кольорових принтерів. І факт їх справжності чи підробки може підтверджуватись лише тим, чи занесені зазначені документи до реєстрів чи регістрів відповідних державних чи спеціалізованих приватних установ. А такі, як зазначено, відсутні.

Крім того, вказала, що позивачем не надано належним чином завіреного перекладу названої позивачем "переписки з морським відомством Гондураса". А тому не можуть бути прийняті до уваги його посилання на перекладені бюро перекладів "Азбука" (його немає в реєстрів підприємств України) аркуші паперу на англійській мові, не завірені нотаріально або іншим офіційним державним органом влади, і названі позивачем "перепискою з морським відомством Гондураса", за якими нібито вказані документи є неправдивими і недійсними.

Те ж саме стосується і скайп переписки позивача і її чоловіка ОСОБА_6, на яку посилається позивач. Перекладач не попереджався про кримінальну відповідальність і невідомо хто робив переклад.

Зазначила, що, не зважаючи на відсутність з її боку жодних винних дій, в 2017 році чомусь саме на неї була подана заява про вчинення нею такого кримінального правопорушення як шахрайство та підробка документів, однак її вини встановлено не було і провадження напевно закрито. Більш точної інформації вона як свідок у справі отримати не може.

Вважає, що спір щодо якості документів існує як раз між позивачем та ОСОБА_7. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

У справі було ухвалено 19.06.2018 року заочне рішення про часткове задоволення позову (а.с.95-96).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року було задоволено заяву ОСОБА_11 про перегляд заочного рішення, вказане заочне рішення було скасовано (а.с.133).

Оскаржуваним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі адвокат Пацалова Тамара Валеріївна, діюча в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначила, що суд першої інстанції не врахував того, що у справі відсутні докази укладання позивачем будь-яких договорів з ОСОБА_7, а також відсутні докази виконання відповідачем посередницьких послуг між позивачем та ОСОБА_7. Також вказала, що судом залишено поза увагою те, що договір про надання послуг був укладений безпосередньо між позивачем та ОСОБА_6. Також зазначила, що судом не враховано того, що між позивачем і відповідачем жодних договорів не укладалось, що саме по собі разом з фактичним невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за усною домовленістю з позивачем підтверджує відсутність будь-яких правових підстав для отримання відповідачем спірних грошових коштів від позивача та їх утримання.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до паспорту, переклад якого з турецької та англійської мов на українську мову виконано перекладачем ОСОБА_12, позивач ОСОБА_3 є громадянином Турецької Республіки (а.с.6).

Згідно свідоцтву про шлюб громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_6 та громадянка України ОСОБА_11 зареєстрували 19.02.2016 року шлюб, місце реєстрації - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - "ОСОБА_4" (а.с.92).

Відповідач має паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданий 09.04.2016 року Дніпровським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області (а.с.91).

Як вбачається з копій банківських квитанцій позивачем 05.04.2016 року та 06.04.2016 року через систему переказів "Вестерн Юніон" було здійснено переказ на ім'я відповідача грошових коштів, а саме відповідно 1900 доларів США та 1500 доларів США. Підстава переводу не зазначена (а.с.7-10).

За копіями квитанцій від 07.04.2016 року, 08.04.2016 року, 09.04.2016 року, 11.04.2016 року, 12.04.2016 року, 13.04.2016 року й 14.04.2016 року, наданих відповідачем, гр. ОСОБА_11 здійснила перевод на ім'я ОСОБА_7 кошти на загальну суму 3100 Доларів США (а.с.109-115; 158-159).

Матеріали справи містять кольорові копії документів на ім'я ОСОБА_3 (а.с.116-125).

Позивачем до матеріалів справи долучено, як ним зазначено, переписку з Морським відомством Гондураса, здійснену англійською мовою (а.с.143), та її переклад, здійснений бюро перекладів "Азбука" (а.с.144).

В перекладеному тексті російською мовою зазначено наступне: "мы сообщаем вам, что сертификаты и приложенные курсы не были выданы нашей Администрацией г-ну ОСОБА_10; поэтому они являются ложными и недействительными".

Відповідно до копії витягу з кримінального провадження №0000993 16.03.2017 року до ЧЧ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про вчинення шахрайських дій відносно нього з боку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6. Правова кваліфікація: ст.190 ч.1 КК 2001 року (а.с.15).

Згідно копії висновку судової технічної експертизи документів, проведеної в кримінальному провадженні, зображення відбитків відповідної печатки круглої форми у наданих на дослідженні документах нанесені струменевим способом друку за допомогою поліхроматичного знакодрукуючого пристрою - кольорового струменевого принтеру (а.с.77-86).

Позивачем до матеріалів справи долучено, як ним зазначено, копію скайп переписки його з ОСОБА_6, яка має вигляд звичайних аркушів паперу з текстом без будь-яких посилань та відміток (а.с.16-19).

Однак, з неї невідомо, хто робив переклад.

Позивачем у позові та відповіді на відзив зазначено, що гроші ним надсилались на підставі усної домовленості з чоловіком відповідача - ОСОБА_6, як оплата за виготовлення документів фахівця морської індустрії.

При цьому позивач зазначає, що виготовлення вказаних документів мав здійснити саме ОСОБА_6 і що саме за вказівкою останнього вказані грошові кошти були надіслані на ім'я відповідача.

Відповідач же зазначає, що вона та її чоловік ОСОБА_6 не мають жодних дозвільних документів на виготовлення морських документів для моряків та ніколи не мали, про що позивачу було відомо, тому вони з позивачем не могли домовлятися про виготовлення морських документів, зазначає що виготовлення вказаних документів мала здійснити ОСОБА_14, морський агент з Грузії, яка мала дозвільні документи на виготовлення вказаних документів, що позивач про це знав і що кошти надсилались їй як посереднику для подальшого їх пересилання вказаній особі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що усна домовленість між сторонами про виконання певних послуг виключає безпідставність отримання відповідачем від позивача грошових коштів та застосування до відповідних правовідносин ст.1212 ЦК України, виходив з недоведеності позивачем виду договору, який було вчинено між сторонами, недоведеності існування між сторонами домовленості про виготовлення відповідачем відповідних документів, виходив з того, що правовідносини з приводу виготовлення документів фахівця морської індустрії виникли між позивачем та ОСОБА_7, а сам факт посередництва відповідача з приводу передачі грошових коштів ОСОБА_7 не може бути підставою для відповідальності відповідача за якість та строки виготовлення вказаних документів.

Апеляційний суд в основному погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він по суті є правильним.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За ст.205 вказаного Кодексу правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст.206 вказаного Кодексу усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

За положеннями ст.1212 вказаного Кодексу:

--- особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч.1);

--- положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.2);

--- положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч.3).

Тобто, зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

У цій справі сторони зазначають, що між позивачем та чоловіком відповідача ОСОБА_6 існують договірні відносини. При цьому вони по-різному вказують на характер цих правовідносин: чи то грошові кошти надсилались відповідачу за вказівкою її чоловіка, який мав виготовляти відповідні документи за усною домовленістю з позивачем, як про це вказує позивач, чи то мала місце посередницька роль відповідача у передачі грошей особі, яка мала виготовляти вказані документи, а саме ОСОБА_7, як про це зазначає відповідач.

Саме з підстави виникнення договірних відносин з чоловіком відповідача ОСОБА_6 та невиконання останнім своїх зобов'язань за усною домовленістю з позивачем і заявлено позивачем цей позов.

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача на відсутність будь-яких правових підстав для отримання відповідачем спірних грошових коштів від позивача та їх утримання, оскільки і позивач, і відповідач підтверджують, що вказані кошти добровільно пересилались позивачем за вказівкою ОСОБА_6.

Разом з тим, правила ст.1212 ЦК України застосовуються тоді, коли майно передано на виконання юридично ще не укладеного договору.

Отже, з підстав заявлених позовних вимог, які, як зазначено у позовній заяві, носять договірний характер, виключається застосування ст.1212 ЦК України.

Слід зазначити, що участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов'язки. При цьому участь третіх осіб у справі є опосередкованою формою захисту їх прав та інтересів, що пов'язані зі спірними правовідносинами, оскільки за результатом вирішення спору у сторін виникнуть права та обов'язки, а у третіх осіб судове рішення може бути лише підставою для цього.

Відповідно до ст.51 ЦПК України:

--- суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч.1);

--- якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2).

За положеннями ст.53 вказаного Кодексу:

--- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи (ч.1);

--- якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов'язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (ч.3).

Суд першої інстанції у порушення ст.ст.13, 51, п.1 ч.1 ст.189 ЦПК України не роз'яснив позивачеві його права на подачу заяви про залучення чоловіка відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до участі у справі, також суд самостійно не залучив вказаних осіб до участі у справі, хоча оскаржене рішення може стосуватися їх прав та інтересів.

Суд апеляційної інстанції за процесуальним законодавством на стадії апеляційного розгляду позбавлений можливості залучати до участі у справі осіб, які не приймали участі у справі в суді першої інстанції.

За ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, коло залучених до участі у справі осіб (позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5) не дозволяє встановити обставини справи, які є обов'язковими для осіб, які не залучені до участі у цій справі (тобто для чоловіка відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7).

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням залучених до участі у справі осіб позивачем належними доказами не доведено конкретні умови укладеного з ОСОБА_6 договору, його безпосередніх виконавців, відповідальність за неналежне виконання, як і не доведено його неналежне виконання.

Тобто, позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставини справи, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

При цьому, оскільки мова йде про відмову в позові з підстав його недоведеності, не має вирішального значення той факт, що і відповідачем не доведено належними доказами обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Отже, суд повно, всебічно дослідив обставини справи відносно недоведеності позовних вимог, дав належну оцінку зібраним в цій частині доказам у справі, а тому прийшов до вірного висновку про відмову в позові.

При цьому апеляційний суд, з урахуванням зазначеного вище, вважає, що з рішення суду першої інстанції слід виключити посилання на те, що правовідносини з приводу виготовлення документів фахівця морської індустрії виникли між позивачем та ОСОБА_7 і що встановлено факт посередництва відповідача з приводу передачі грошових коштів ОСОБА_7.

Таким чином, вказане є підставою, відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, для зміни рішення суду першої інстанції, а отже для часткового задоволення апеляційної скарги.

Решта доводів апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, не підтверджені належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на відсутність підстав для отримання відповідачем спірних грошових коштів від позивача та їх утримання, оскільки, як вже зазначалось, і позивач, і відповідач підтверджують, що вказані кошти добровільно пересилались позивачем відповідачу за вказівкою чоловіка останньої - ОСОБА_6, з яким, як вказує позивач, у нього був укладений договір про надання послуг і за вказівкою якого відповідачу і пересилались вказані кошти. Тобто, мова жодним чином не може йти про безпідставність отримання коштів. Також слід відхилити й посилання скаржника на неврахування судом відсутності між сторонами жодних договорів, оскільки, зокрема, і цим також керувався суд першої інстанції при ухваленні свого рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Пацалової Тамари Валеріївни, діючої в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2018 рокузмінити, виключити з нього посилання на те, що правовідносини з приводу виготовлення документів фахівця морської індустрії виникли між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і що встановлено факт посередництва відповідача ОСОБА_5з приводу передачі грошових коштів ОСОБА_7.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 20 березня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська