ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5440/18 Номер провадження 22-з/814/298/19Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

16 жовтня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Хіль Л.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області про роз?яснення постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області, комунального підприємства 4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради, третя особа: виконуючий обов?язки начальника Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Денисько В.А. про скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та постановлено в цій частині нове рішення.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді сторожа Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області з 26 травня 2018 року.

Стягнуто з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 травня 2018 року по 05 вересня 2019 року в сумі 52514,15 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В іншій частині рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2019 року залишено без змін.

Судові витрати по справі покладено на відповідача.

19 вересня 2019 року в.о. начальника Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Луговий І.Ф. звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення.

В заяві зазначає, що постанова суду є не зовсім зрозумілою в частині виконання рішення суду щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме не зрозумілим є те чи були враховані при стягненні цієї суми відповідні податки та збори, передбачені законодавством, тому просив роз`яснити резолютивну частину постанови від 05 вересня 2019 року в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Зі змісту постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року вбачається, що при стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України обов`язок нараховувати, утримувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм, покладається на податкового агента, яким є юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі).

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів, що не є обов`язком суду. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні такого судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівникові присудженого доходу, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Таке відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що резолютивна частина постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року в частині, якою стягнуто з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 травня 2018 року по 05 вересня 2019 року в сумі 52514,15 грн., не містить вказівки щодо справляння і сплати податків, зборів та обовязкових платежів до бюджету, що викликає певні труднощі при виконанні судового рішення, судова колегія вважає за можливе надати відповідне роз`яснення рішення апеляційного суду.

Керуючись статтями 271, 381 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області про роз?яснення постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року - задовольнити.

Роз`яснити, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнутий з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області на користь ОСОБА_1 в сумі 52514,15 грн., згідно постанови Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2019 року визначений без урахування податків, зборів та обов`язкових платежів, встановлених законодавством України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.О. Панченко

Л.М. Хіль