ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1396/18
Провадження №2/477/90/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області та Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про встановлення юридичного факту та про визнання права на земельну частку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася первинно до суду із позовом до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та Вітовського районного відділу Держгеокадастру в Миколаївської області, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що проживала постійно зі спадкодавцем на час його смерті і таким чином прийняла спадщину, однак не може оформити її в нотаріальному порядку, оскільки документально це не було підтверджено.

Ухвалою суду від 27 вересня 2018 року первісний співвідповідач - Вітовський районний відділ Держгеокадастру в Миколаївській області було замінено на - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області, так як районний відділ цієї установи не є самостійною юридичною особою, а входить до її складу.

Далі, 05 листопада 2018 року ухвалою суду, за заявою представника позивача, співвідповідач - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області, був замінений на належного - Вітовську районну державну адміністрацію Миколаївської області, до компетенції якої на той час відносилося повноваження по виділенню земельної частки в натурі на місцевості.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, представник надав заяву з проханням розглянути справу без їх участі і задовольнити позов.

Представник відповідача - сільської ради в судове засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Лимани Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Лиманський», розташованого в межах території Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.

Земельна частка належала їй на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 вересня 1996 року. Який був зареєстрований 06 червня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 219.

Часом відкриття спадщини є день її смерті.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року).

Відповідно до ст. 524 цього Кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі ст. 525 та ст. 526 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини.

Статтями 529 та 530 того ж Кодексу передбачено хто із осіб відноситься до першої та другої черги спадкоємців за законом, в тому числі до спадкоємців першої черги відносяться дружина та діти померлого.

Позивачка вказувала, що фактично проживала з померлою на час її смерті і вступила в управління її майном.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України в порядку окремого провадження судом можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або

підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 294 цього ж Кодексу справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду, за участю заявника і заінтересованих осіб (частини 3 та 4).

При цьому, відповідно до частини 6 цієї статті якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Виходячи з того, що встановлення факту прийняття спадщини (вступ в управління майном) постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має значення для оформлення спадщини, тому позивачкою вірно заявлено необхідність цього факту разом з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Слід відмітити, що згідно з Постановою Верховної Ради України № 1377-VIII від 19 травня 2016 року "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський.

Також, 18 грудня 2016 року шляхом добровільного об'єднання територіальних громад, Лиманівська сільська рада (с. Лимани, с. Лупареве) увійшла до складу Шевченківської сільської ради Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області (Постанова ЦВК № 437 від 07 жовтня 2016 року).

Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 12 червня 2018 року на час смерті ОСОБА_2 з нею були зареєстровані син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4. Але в тій же довідці записано, що в дійсності фактично зі спадкодавицею на час смерті проживала тільки дочка ОСОБА_1, тобто позивачка, яка поховала матір та здійснювала подальший належний догляд за будинком.

Крім того, в письмових заявах односельці ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були подані на адресу суду, зазначили, що ОСОБА_1 фактично проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_2, та доглядала за нею, а після смерті матері продовжила доглядати за її спадковим будинком та проживати в ньому.

Таким чином з цих доказів вбачається, що фактично позивачка прийняла спадщину після смерті матері.

З цих же доказів вбачається, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2

Відповідно до статті 548 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна частка (пай) належала ОСОБА_2 і після її смерті входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування, з врахування встановленого зазначеного факту прийняття спадщини, повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі як єдиній спадкоємиці першої черги за законом, яка прийняла спадщину, оскільки фактично проживала з померлим спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, за яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, яка була їй виділена як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Лиманський" і належала відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 05 вересня 1996 року Жовтневою (тепер - Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, його повний текст складено на 15 березня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко