Справа № 242/1703/15-ц
Провадження №2-п/242/35/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №242/1703/15-ц,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24.06.2019 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про переведення прав та обов`язків співвласника-боржника, посилаючись на наступні обставини: він не знав про ухвалення заочного рішення, судових повісток про розгляд справи не отримував, не надав суду відзив на позовну заяву з поважних причин, та судом не в повному обсязі з`ясовано обставини справи. Просить суд скасувати заочне рішення суду від 24.06.2019 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просив заочне рішення від 24.06.2019 року скасувати та призначити справу до судового розгляду.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

02.11.2015 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області у задоволенні позову відмовлено.

19.07.2016 року рішенням Апеляційного суду Донецької області рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

18.04.2018 року Постановою Верховного Суду рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2015 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.07.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

06.08.2018 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області призначено у даній справі підготовче судове засідання.

19.11.2018 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

24.06.2019 року по справі ухвалено заочне рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, виходячи із змісту ст. 288 ЦПК України, суд дійшов висновку, що дане заочне рішення може бути скасовано, якщо будуть виконані такі умови: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у позовній заяві зазначено місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , місце проживання зазначено за адресою: АДРЕСА_2 . Місце проживання відповідача ОСОБА_4 зазначено за адресою: АДРЕСА_2 . Судові повістки по справі направлялися за адресами: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідачe ОСОБА_1 відомо те, що Постановою Верховного Суду рішення Селидівського міського суду Донецької області від 02.11.2015 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.07.2016 року скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому суд вважає, що відповідач обізнаний про розгляд даної справи Селидівським міським судом.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги посилання відповідача як на підставу скасування заочного рішення те, що він не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи, а також те, що він не надав відзив на позовну заяву з поважних причин.

Крім того, суд не бере до уваги ті обставини, які зазначає ОСОБА_1 , як підставу перегляду заочного рішення, оскільки вони стосуються порядку виконання рішення суду.

Що стосується посилання відповідача ОСОБА_1 на ту обстави, що судом не враховано абз. 2 ч. 2 ст. 366 ЦК України, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини першої статті 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

Частиною другою статті 366 ЦК України передбачено, що у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Тобто, позивачем обрано спосіб захисту визначений ст. 366 ЦК України, а саме переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника.

Суд наголошує, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи, але не довів недостатність у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення. Проте, судом враховано висновок судової будівельно-технічної експертизи від 27 травня 2016 року № 218 щодо можливості виділу в натурі частки із спільного майна в натурі без повної втрати і зміни її цільового призначення, а тому дані обставини, на які посилається відповідач ОСОБА_1 , не є підставою для скасування заочного рішення суду.

Інших доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надано, тобто не виконано умови, за якими заочне рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а саме: принцип юридичної визначеності res judicata, який є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права, суд вважає, що скасування заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 червня 2019 року коли заявником не виконано умови, передбачені ст. 288 ЦПК України, порушить право позивача щодо остаточності рішення.

За таких обставин суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 287,288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 24.06.2019 року по цивільній справі №242/1703/15-ц залишити без задоволення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.І.Капітонов