Справа № 161/470/19
Провадження № 2/161/1070/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

з участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідачів

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильний Ігор Георгійович, про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернулась в суд з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що її син, ОСОБА_7 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але через хворобу останній місяць життя проживав з нею у квартирі АДРЕСА_2 . Крім цього, щомісяця, останніх два роки, на один тиждень, приїжджав з смт Локачі на лікування до міста Луцька, протягом цих періодів також проживав з нею у квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 син помер. У грудні 2018 року вона дізналася, що до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного Ігоря Георгійовича, із заявою про прийняття спадщини , звернулося ще двоє осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є дочками її померлого сина.

Її син був особою похилого віку, часто хворів, останній рік життя був практично у безпорадному стані, не міг самостійно себе обслуговувати та потребував сторонньої допомоги, не міг вільно пересуватись, оскільки після перенесеної операції на очі у 2017 році почав втрачати зір. Доглядом, забезпеченням його ліками, продуктами харчування та побутовим обслуговуванням займалась вона та її дочка ОСОБА_1 .

Так, з 2007 року у її сина ОСОБА_7 був виявлений пневмофіброз легень. Лікувався в тубдиспансері, та отримав 3-тю групу інвалідності. У 2016 році у нього був виявлений рак нижньої долі лівої легені. З того часу проходив курс хіміотерапії. У 2017 році отримав довічно першу «Б» групу інвалідності. У цьому ж році була проведена операція на праве око. Потребував постійного стороннього догляду.

Про безпорадний стан ОСОБА_7 було відомо відповідачам, які не приїжджали до батька та не надавали йому будь-якої матеріальної чи іншої допомоги, не цікавились його життям і здоров`ям. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є її онуками, мають свої сім`ї. Знаючи про тяжкий безпорадний стан свого батька, жодного разу не прийшли його провідати, не потурбувалися про купівлю продуктів харчування, одягу, речей побутового вжитку, ліків, які потребував їх батько до, під час та після проходження хіміотерапій та операцій, хоча мали таку змогу. Крім цього, останні часто говорили рідним та знайомим, що відмовилися від батька. Після смерті її сина ІНФОРМАЦІЯ_1 . і батька ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - останні не турбувалися про поховання їх батька та організацію похорону. ОСОБА_4 не прибула на похорон батька без поважних причин. А після його смерті подали заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 172 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син, зобов`язані піклуватись про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

В силу вимог наведеної норми Закону, доньки померлого зобов`язані були піклуватись про батька, їм було відомо про тяжкий його стан, проте вони не виконували свого обов`язку, хоча мали змогу здійснювати необхідний догляд за батьком, який хворів та якому було по життєво встановлено інвалідність першої «Б» групи, оскільки останній не міг самостійно , без сторонньої допомоги пересуватись. Вважає, що за таких обставин, відповідачів слід усунути від права на спадкування.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить усунути від права спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Від відповідачів надійшли відзиви, згідно з якими останні позови не визнають, просять відмовити в задоволенні позову. Відзиви обґрунтовують тим, що позивач безпідставно у позові зазначає, що батько внаслідок свого похилого віку та здоров`я, що призвело до безпорадного стану, потребував постійного лікування та догляду. Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки між ними та ОСОБА_7 склались дружні родині відносини, які характеризувались проявами взаємної турботи. Незважаючи на те, що вони мешкають в Луцькому районі, але вони та їхній батько ОСОБА_7 , протягом тривалого часу, неодноразово зустрічались у м. Луцьку, смт. Локачі, за місцем роботи у закладах, де вони працювали до виходу у декретну відпустку, неодноразово батько приїздив та гостював за їхнім постійним місцем проживання.У їхніх відносинах батько, ОСОБА_7 , завжди враховував їх склад сім`ї, наявність малолітніх та неповнолітніх дітей. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_6 чи спадкодавець ОСОБА_7 зверталися до відповідачів за матеріальною допомогою, та того, що допомоги, яку надавала позивач та працівники органів охорони здоров`я, було недостатньо і спадкодавець потребував додаткової постійної допомоги саме від відповідачів. Крім того, позивач не доводить належними та допустимими доказами, що ОСОБА_7 знаходився у безпорадному стані та потребував будь-якої допомоги, що вона зверталась до компетентних організацій по допомогу та фіксацію, у встановленому законодавством України порядку, безпорадного стану здоров`я спадкодавця. Позивач не надала доказів, що відповідачі мали змогу надавати спадкодавцю таку допомогу.

Представники позивачів в судовому засіданні позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав, зазначених у відзивах.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень , суд установив таке.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 червня 2018 року, виданого Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції випливає, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. (а.с.22)

Після його смерті відкрилась спадщина та заведено спадкову справу №243/2018 . Заяву про прийняття спадщини за законом приватному нотаріусу Луцького міського нотаріального округу Волинської області 04.10.2018р. подала його мати ОСОБА_6 (а.с.90)

Крім неї, 18 жовтня 2018 року відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було подано заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 приватному нотаріусу Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильному І.Г. (а.с.96)

Згідно свідоцтва про право власності від 22.11.2002р. померлий ОСОБА_7 є власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 .(а.с.21)

Згідно з ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України та з урахуванням роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Отже, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування, має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного суду від 08.11.2018 року у справі №193/449/17-ц, провадження №61-26491св18.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААА № 740527 від 21.03.2017 року ОСОБА_7 було встановлено першу «Б» групу інвалідності. У ній зазначено, що ОСОБА_7 потребував постійного стороннього догляду. (а.с 11 )

Як випливає з лікарського консультативного заключення від 18.06.2018року Волинського обласного онкологічного диспансеру Прибильському В.Й встановлено діагноз: рак нижньої долі лівої легені в л/в середостіння, перанеопластичний синдром. (а.с 13)

Крім того, ОСОБА_7 у липні 2017 року було проведено операцію з приводу катаракти очей, що підтверджується випискою Волинської обласної клінічної лікарні від 19.07.2017р. (а.с.10)

Згідно довідки управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області №459/01-02 від 22.02.2019р. відповідач ОСОБА_4 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області, отримувала державну соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї з 01.03.2017р. по 31.08.2017рр., з 01.02.2018р. по 31.01.2019р. (а.с.58)

Як випливає з довідки управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області №734 від 25.02.2019р. ОСОБА_4 , перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років сином ОСОБА_8 з 12.11.2010 року по 12.11.2013 рік та ОСОБА_9 з 29.09.2013 року по даний час. (а.с.59).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю двох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає з малолітніми дітьми та матір`ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , що випливає з довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району №756. (а.с.60)

Згідно довідки управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області №457/01-02 від 22.02.2019р. ОСОБА_3 одержувала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.09.2016р. по 28.02.2017р., з 01.07.2017р. по 31.12.2017р., з 01.04.2018р. по 31.03.2019р. (а.с. 63)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю трьох дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що вбачається з довідки про склад сім`ї №424 від 27.02.2019р., виданої Гіркополонківською сільською радою Луцького району Волинської області. (ст.64) Як пояснив в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_15 потребував постійного догляду приблизно за 2-3 тижні до настання смерті. Він був сусідом ОСОБА_15 , інколи допомагав йому пройти від автобусної зупинки додому через поганий зір. Але останній не був у безпорадному стані, міг за собою доглянути , їздив до родичів у м.Луцьк, обробляв земельну ділянку. Про те, що він потребував стороннього догляду чи матеріальної допомоги він ніколи не говорив. Приблизно за 2-3 тижні до смерті він повідомив сестру про тяжкий стан ОСОБА_15

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю відповідачів та колишньою дружиною ОСОБА_15 повідомила суд про те, що розірвала шлюб з останнім у 1991році, жодної допомоги на утримання дітей ОСОБА_15 не надавав, аліменти не сплачував , не допомагав виховувати дітей. Причиною розірвання шлюбу стало зловживання ОСОБА_15 спиртними напоями . У дочок склалися позитивні стосунки з батьком. Їй не було відомо, що ОСОБА_15 потребував допомоги.

Згідно з ч 1, ч 3 ст 13, ч.1 ст 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В цій же статті зазначено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Для встановлення у судовому засіданні фактів, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Судом встановлено, що сім`ї відповідачів на час виникнення спірних правовідносин, перебували на обліку як малозабезпечені сім`ї, та відповідачі знаходились у відпустці по догляду за дітьми, а тому, на думку суду, не могли надати таку допомогу своєму батькові.

Позивачем не надано суду належних та переконливих доказів ухиленя відповідачів від надання такої допомоги батькові.

Показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 лише вказують на певну нездатність ОСОБА_15 виконувати функції по догляду за собою, наявність першої групи інвалідності, постійні лікування та допомога лише з боку сестри ОСОБА_1 в сукупності, не створює підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_19 . За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, щодо ухилення відповідачів від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування ОСОБА_7 в безпорадному стані; потребі спадкодавця в допомозі саме від відповідачів.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що оскільки одночасне настання наведених вище обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності не підтверджено відповідними доказами, тому відповідачі, як спадкоємці не можуть бути усунені від спадкування за законом після смерті їх батька - ОСОБА_7

А тому, у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1224 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильний Ігор Георгійович, про усунення від права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивачем у справі є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ІПН НОМЕР_2 , адрес: АДРЕСА_4

Відповідачем у справі є: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 .

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта