КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 359/7567/16
Головуючий у першій інстанції - Борець Є.О.
Номер провадження № 22-ц/824/4099/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А.(судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., ФінагеєваВ.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, Куксюка Андрія Леонтійовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна контора - 1" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з вказаним позовом та посилалась на те, що вона є співвласницею квартири АДРЕСА_1. 13 серпня 2016 року в квартирі №80 стався витік води з трубопроводу холодного водопостачання та відбулось залиття квартири, що їй належить. Внаслідок залиття водою стін, стелі та підлоги вказаної квартири, а також побутової техніки та кухонних меблів вона зазнала матеріальну шкоду в загальному розмірі 88743 гривень.

Позивачка також зазначила, що понесла витрати пов'язані із оплатою послуг по виготовленню звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт та грошові кошти в розмірі 41 гривні 28 копійок на направлення відповідачам повідомлення про проведення оцінки збитків, заподіяних залиттям квартири.

Крім того, позивачка вважає, що вказаним залиттям вона зазнала душевні переживання, у такий спосіб їй заподіяна моральна шкода в розмірі 10000 гривень. Витік води стався у зв'язку з виходом із ладу загального крану на трубопроводі холодного водопостачання у приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_2. Співвласниками цього об'єкту нерухомого майна є ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 Ці обставини свідчать про те, що саме відповідачі, а не інші особи, зобов'язані відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, спричинену залиттям квартири. Однак вони відмовляються добровільно виконати це грошове зобов'язання.

З урахуванням викладеного, а також проведеної судом експертизи позивачка просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 109260 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди, понесені витрати на виготовлення звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 750 гривень та витрати на направлення відповідачам повідомлення про проведення оцінки збитків, заподіяних залиттям квартири, в розмірі 41 гривні 28 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_7 109260 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник відповідачки ОСОБА_5, адвокат Куксюк А.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідачів у справі.

Свої доводи представник апелянта мотивує тим, що вказане рішення судом ухвалено з неправильним застосуванням норм законодаства. Так, суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір та покладаючи на відповідачів відповідальність за заподіяння матеріальної та моральної шкоди неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, на думку апелянта, суд першої інстанції встановивши, що причиною залиття квартири позивачки стало пошкодження ( прорив) загального крану холодного водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 не врахував, що відповідно до п.13 "Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, відповідальність за технічний стан та справність першої запірної арматури (крану) на відгалуження від стояки в квартирі покладена на виконавця послуг, тобто на третю особу в справі - КП «ЖЕК-1» м. Бориспіль як балансоутримувача. Не правильне застосування судом норм ст. 1166, 22 ЦК України призвело до ухвалення у справі несправедливого та помилкового рішення, яке він просив скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідачів у справі ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_13

Позивачка у справі ОСОБА_7 подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому визнала доводи апелянта неспроможними і такими, що не спростовують висновків викладених у судовому рішенні. Зокрема зазначає, що оскільки причиною залиття її квартири та спричинення цим її матеріальних збитків та моральної шкоди стало прорив крана холодного водопостачання з квартири, яка на праві спільної сумісної власності належить відповідачам у справі, тому саме вони зобов'язанні утримувати санітарно технічне обладнання в тому числі і кран, який став причиною залиття в належному та справному стані. Вважає, що суд правомірно поклав відповідальність за спричинення шкоди на відповідачів, а не на КП «ЖЕК-1», оскільки відповідачі не укладали з останнім договору на обслуговування та не встановлювали відповідні точки розподілу відповідальності, у зв'язку з чим саме вони і є відповідальними за відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власницею 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1. Право власності на інші 1/4 частки в цьому об'єкті нерухомого майна належить ОСОБА_12 та ОСОБА_11 Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право власності на житло, копією свідоцтва про право на спадщину за законом , а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5, 102, 103 т.1).

Співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно №8458 від 13 листопада 2003 року, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 вересня 2004 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5177285 від 25 жовтня 2004 року та копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 20 серпня 2016 року (а.с.219-225 т.1).

Також судом встановлено, що 13 серпня 2016 року в будинку АДРЕСА_1 сталося залиття квартири №76 із квартири №80. Причиною залиття стало прорив загального крану холодного водопостачання в кухні квартири №80, що підтверджується Актом від 15 квітня 2016 року (а.с.6,118 т.1).

З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №18441/17-43 від 18 липня 2018 року вбачається, що витік води стався у зв'язку з виходом із ладу загального крану на трубопроводі холодного водопостачання у приміщенні кухні в квартирі АДРЕСА_2. Вказаний кран облаштований до трійника (врізки) у стояк системи холодного водопостачання та є елементом саме внутрішньоквартирних, а не внутрішньобудинкових мереж. Цим же висновком визначено, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття рідиною конструктивних елементів та їх оздоблювальних покриттів в квартирі АДРЕСА_1, становить 51677 гривень. (а.с.168-179 т.1).

Крім того, зі звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт вбачається, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням кухонних меблів, шафи-купе, електронного чайника торгової марки «Orion» та телевізора торгової марки «Sony», що зберігались у вказаній квартирі, становить 57583 гривні (а.с.10-51т.1).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції, мотивував свій висновок тим, що позивачкою належним та допустимими доказами доведено винність відповідачів у спричиненні їй матеріальної та моральної шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним нормам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Так, у відповідності до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої вказаної статті, збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною третьою статті 22 ЦК України визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За загальним правилом відшкодування майнової шкоди, яке міститься в ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК).

У відповідності до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право, зокрема, на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що вказаний будинок, в якому проживають сторони у вказаній справі, знаходиться на балансі Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-1» м. Бориспіль, що підтверджується довідкою №01-07-706 від 21 грудня 2016 року (а.с.115 т.1).

Відповідно до п.13 "Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869, внутрішньо-будинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача.

Відповідно до п.22 Типового договору, затвердженого "Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, є: " … у багатоквартирному будинку послуги з постачання холодної та гарячої води - після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача".

Судом встановлено і цей факт визнається стороною відповідача ОСОБА_5, що місцем витоку води в її квартирі є прорив загального крану в кухні квартири АДРЕСА_2,тобто першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі відповдачки.

Таким чином, причиною затоплення квартири ОСОБА_7 та місце витоку води знаходиться на ділянці труби, через яку здійснюється постачання холодної води у квартиру ОСОБА_5 , після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у її квартирі, а відтак, відповідальність за технічний стан, якість та надійність інженерного обладнання, встановленого в цій ділянці системи водопостачання, якість проведених робіт при монтажі вказаного крану, лежить саме на виконавцеві послуг КП «ЖЕК -1» м. Бориспіль, а не на власнику квартири №80 відповідачах у справі.

Відповідно до норм ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи вказаний спір неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про те, що відповідальність за завдану позивачці майнову та моральну шкоду лежить на відповідачах ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, як співвласниках квартири №80 із якої сталося залиття, тоді як відповідальність за належне обслуговування та експлуатацію загального крана ХВП в кухні відповідачів - першої водозапірної арматурина відгалуженні від стояка відповідно до п.13 "Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869 покладено на КП «ЖЕК-1» м. Бориспільяк на виконавця послуг з водопостачання та водовідведення, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідачів у вказаній справі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ч.13 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки відповідачкою при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір в розмірі 2662,50 грн., що підтверджується квитанцією від 29 листопада 2018 року ( а.с. 16 т.2), то вказані кошти підлягають стягненню з позивачки на користь відповідачки ОСОБА_5

Керуючись ст.1166 ч.2 ЦК України, ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, Куксюка Андрія Леонтійовича задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Стягнути з ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (прож. АДРЕСА_1 ІПННОМЕР_3) понесенні витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,50 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :

__________________ ___________________ __________________

Яворський М.А. Кашперська Т.Ц. Фінагеєєв В.О.