КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Стрижеуса А. М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 352-361 ЦПК України у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 03 вересня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року залишено без руху, оскільки подана після закінчення строків, установлених ст.354 ЦПК України. Надано строк для усунення недоліків, а саме - подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

11 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що 26 червня 2019 року , в межах строку на апеляційне оскарження, він звернувся до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, проте остання була втрачена судом, про що він дізнався 03 вересня 2019 року. В той же день він повторно подав апеляційну скаргу .

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вже звертався з апеляційною скаргою, яка була втрачена судом першої інстанції, що підтверджується висновком службової перевірки Святошинського районного суду м. Києва, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вже звертався 26 червня 2019 року до суду з апеляційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, проте місцезнаходження апеляційної скарги не встановлено.

Справа № 759/14349/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/824/14570/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, визнавши поважними причини пропуску такого, а тому задовольняє клопотання про його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 352-361 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року - задовольнити та поновити його.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копіями апеляційних скарг та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційні скарги не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: