РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

15 жовтня 2019 рокуСправа №451/363/19
Провадження № 2/451/642/19

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Загайської І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/363/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

14 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві зазначає, що йому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 119440708 від 03 квітня 2018 року належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки № 338, виданої 14 лютого 2019 року виконкомом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, у вищевказаній квартирі зареєстровані: його дядько ОСОБА_4 , 1943 року народження та племінник ОСОБА_3 , 1987 року народження. Однак відповідач ОСОБА_3 не проживає у зазначеному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що 13 лютого 2019 року складено акт комісійної перевірки Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Відповідач протягом тривалого часу (більше п`яти років) проживає в іншому населеному пункті (точна адреса його проживання йому невідома), не сплачує комунальних платежів, в утриманні житла жодної участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі житлом не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні він, ні інші члени його сім`ї відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача у його квартирі порушує законне право на вільне розпорядження і користування майном, оскільки він позбавлений можливості оформити державну субсидію на оплату комунальних послуг на утримання квартири, не маючи довідки про доходи відповідача. Отже, враховуючи вищенаведене, вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою (понад один рік) відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації, а тому він, як власник квартири, вимушений звернутися до суду з цією позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні мого законного права користування і розпорядження майном.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через офіційний сайт Радехівського районного суду Львівьської області (а.с.28).

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив представник позивача.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що відповідач по справі протягом останніх п`яти років, в зазначеній квартирі не проживав та не з`являвся.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що відповідач по справі протягом останніх п`яти років, в зазначеній квартирі не проживав та не з`являвся.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що відповідач по справі протягом останніх п`яти років, в зазначеній квартирі не проживав та не з`являвся.

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не має для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд встановив, що ОСОБА_2 , є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119440708, від 03.04.2018 року та договором купівлі-продажу квартири від 03.04.2018 року (а.с.8, 9-10).

В згаданому житловому будинку зареєстровано 2 осіб, а саме: ОСОБА_4 (дядько позивача), а також відповідач ОСОБА_3 , про що свідчить Будинкова книга для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_2 та довідка Стоянівської сільської ради №338 від 14.02.2019 року (а.с.11-12, а.с.13).

Факт непроживання ОСОБА_3 протягом п`яти років за адресою: АДРЕСА_2 в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , показам яким недовіряти у суду немає підстав.

Вказане також підтверджується актом комісійної перевірки №339 від 13.02.2019 року, складеним комісією Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.14).

Підстав, з яких можна було би зробити висновок, що ОСОБА_3 , не користується житлом з поважних причин, суду не представлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку квартирою АДРЕСА_1 без поважних причин не користується, суд вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 273, 279,280,282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_3 , судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 жовтня 2019 року.