Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/314/19

Номер провадження: 2/511/253/19

18 березня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання - Чернецької А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Роздільнянської міської ради Одеської області, в якій просила визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, що належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В подальшому ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила визнати за нею право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, що належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати, ОСОБА_3 Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1. Зазначений житловий будинок та господарчі будівлі розташовані на земельній ділянці, яка у встановленому порядку приватизована. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусам Роздільнянського районного нотаріального округу ОСОБА_4 відповідно до якого все своє маймо заповіла їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона у встановленому поряду звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що фактична житлова площа будинку не співпадає з площею, вказаною свідоцтві про право на спадщину від 31.08.1993 року та відсутня державна реєстрація права на зазначене майно відповідно до законодавства України. Крім того, позивач зазначила, що спадкоємець за заповітом - ОСОБА_5 відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на її користь, про що надала нотаріусу відповідну заяву. Тому просила суд визнати за нею право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, що належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.02.2019 року прийнято до розгляду вищезазначену позовну заяву, в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, надав заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с. 120).

Представник відповідача Роздільнянської міської ради Одеської області - Вовк О.В., яка діяла на підставі довіреності № 413/1/02-22 від 06.07.2016 року в судове засідання не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутність. ( а.с.121,122).

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання.

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 03.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису №672.( а.с.7)

При житті ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинком та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2812.( а.с. 8)

Зазначений житловий будинок з господарчими спорудами, розташовані на земельній ділянці площею 0,06 га, яка приватизована, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 16.01.2008 року Роздільнянською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 09, кадастровий номер НОМЕР_4,.( а.с.74)

Зазначений будинок складається з: «А», «а», «а1» житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м.,, «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова», «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, 1962-1989 років побудови, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 14.12.1988 року та технічним паспортом на житловий будинок від 03.09.2018 року.( а.с. 10-12, 13-16)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та господарчих будівель, що розташовані по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.1220 ч.1, ч.2 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 08.07.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом А.Й. Івановою Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №935, згідно якого заповіла в рівних частках ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і в загалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. (а.с.118)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №17/2016, відкритої 26.04.2016 року приватним нотаріусом Івановою А.Й. Роздільнянського районного нотаріального округу в Одеській області (а.с.32-113), позивач в порядку ст..1270 ЦПК України своєчасно в 6-ти місячний строк, 26.04.2016 року звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини. При цьому приватним нотаріусом Іванової А.Й. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що фактична житлова площа будинку не співпадає з площею, вказаною свідоцтві про право на спадщину від 31.08.1993 року та відсутня державна реєстрація права на зазначене майно відповідно до законодавства України. ( а.с.25, 113). Крім того, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст..1270 ЦПК України, своєчасно в 6-ти місячний строк, 07.04.2016 року відмовилась від своєї частки на користь свої сестри ОСОБА_1 ( а.с. 37).

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до довідки №244 виданої керівником суб'єктом господарювання Л.М.Балик від 04.09.2018 року, при обстеженні будинку було встановлено, що фактична житлова площа будинку не співпадає з площею, вказаною у свідоцтві про право на будинок, в зв'язку з тим, що при оформленні свідоцтва у підрахуванні житлової площі було допущено арифметичну помилку, що не відноситься до самочинної реконструкції згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 року №127. ( а.с.17)

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання судовому порядку.

Так, згідно з письмовими роз'ясненнями Державної архітектурно-будівельної інспекції України №40-19-7155 від 11.10.2012р., домоволодіння, завершені будівництвом до 05 серпня 1992 року, не підлягають введенню в експлуатацію, тобто право власності набувається забудовником за декларативним принципом шляхом отримання свідоцтва про право власності на майно в органах реєстраційної служби за місцем розташування об'єкту будівництва.

Згідно п. 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. N 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року;

Згідно з п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженим Наказом №91 від 24.06.2011 року, прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Після прийняття Верховною Радою України 17 лютого 2011 року Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з пунктом 9 розділу 5 Прикінцевих положень прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюють інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження таких об'єктів.

Відповідно до Звіту про проведення технічного обстеження від 19.02.2019 року та технічного паспорту на житловий будинок від 03.09.2018 року, житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа збудовані до 1992 року, і не є самовільними будовами.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність осіб. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Вищевикладене свідчить про те, що правові засади прийняття в експлуатацію об'єктів, побудованих до 05 серпня 1992 року, наразі відсутні.

Разом з тим, Державна реєстраційна служба України у зв'язку з неоднозначністю правозастосовної практики в Листі від 12.03.2013 № 95-06-15-13 роз'яснила, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчу є прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_1 належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1, який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, що належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На підставі ст.ст.328,392,1216,1217,1218,1223,1268,1270,1273,1274,1297 ЦК України, ст. ст. 4,18,19,48,76- 81,95,200,211,258-259,263-265,273,354,355 суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди, що розташовані по АДРЕСА_1 який складається з: «А», «а», «al» - житловий будинок загальною площею 61,20 кв.м. в тому числі житловою 37,10 кв.м., «Б» - погріб, «В» - гараж, «Г» - літня кухня, «Е» - кладова, «Ж» - уборна, «№1-2» огорожа, що належали ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук