1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/9477/19 2/335/2467/2019
23 жовтня 2019 р. м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря Жечевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлю продажу йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до договору продавець зобов`язався у строк до 22.08.2019 року включно зняти з реєстрації всіх хто зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Однак взяті зобов`язання не виконав у квартирі залишається зареєстрованою ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі не мешкає з 2009 року, особисті речі, що їй належать у квартирі відсутні. У зв`язку з тим, що відповідачка зареєстрована у квартирі, на неї нараховують комунальні платежі, які він змушений сплачувати. На підставі викладеного просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням .
Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явилась по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та її представник не заперечували.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 19.08.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Сіпяковим О.С. (а.с.8-10)
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг ЗМР (а.с.17).
Реєстрація відповідача в житловому приміщенні перешкоджає позивачу у користуванні його власністю.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що вона без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад рік, втратила до цього житла будь-який інтерес, оскільки взагалі до будинку не приходить, житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, всі зазначені дії відповідача свідчать про те, що вона не ставиться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, в зв`язку з чим вона може бути визнана такою, що втратила право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, не скористалась своїми правами сторони в процесі і не надала суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивача, а відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Ю.В. Апаллонова