Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 280/737/16-ц

провадження № 61-25253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Слобідська сільська рада Коростишівського району Житомирської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2017 року складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що він тривалий час обирався та працював на посаді сільського голови Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області. 19 листопада 2015 року його звільнено з роботи у зв'язку із закінченням повноважень. При звільненні йому була нарахована, проте не виплачена заробітна плата, що підтверджується довідкою про заборгованість. У зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні Слобідська сільська рада Коростишівського району Житомирської області завдала йому значної моральної шкоди, він не міг забезпечити себе та членів його сім'ї, у цей час він перебував на лікуванні та у зв'язку з невиплатою відповідачем зазначеного розрахунку коштів, був змушений позичати кошти на лікування.

Посилаючись на викладене та з урахуванням збільшених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 95 285 грн, 50 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 1 361 грн 91 коп. на придбання ним ліків.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області

від 23 листопада 2016 року у складі судді Щербаченко І. В. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зі Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 73 668 грн 96 коп. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивачу при звільненні не було виплачено всіх належних йому до виплати сум та повний розрахуноквідповідачем було проведено 10 серпня 2016 року, що і вважається днем фактичного розрахунку, тому обґрунтованою є вимога в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з урахуванням проведених судом розрахунків на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» та довідки № 27

від 10 лютого 2016 року у розмірі 73 668 грн 96 коп. Тобто розмір середньомісячного заробітку складає 8 185 грн 44 коп., стягненню підлягає середньомісячний заробіток за 9 місяців, а тому стягненню підлягає саме вищевказана сума. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки позивач не довів причинно-наслідковий зв'язок між затримкою у проведенні розрахунку та його лікуванням.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня

2017 року апеляційну скаргу Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області задоволено частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області

від 23 листопада 2016 року змінено в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, зменшивши його з 73 668 грн 96 коп. до

10 532 грн 16 коп. Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 листопада 2016 року в частині вирішення питання про відшкодування судового збору скасовано, ухвалено нове рішення. Стягнуто зі Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області на користь держави судовий збір у розмірі 105 грн 32 коп. У решті рішення залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що остаточно визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд прийняв до уваги те, що позовні вимоги про стягнення коштів задоволені частково внаслідок неправильного визначення суми заборгованості. Період затримки розрахунку при звільненні визначається з 02 лютого 2016 року (наступний день після звернення з вимогою) по 09 серпня 2016 року та становить 132 робочих дні, середньоденна заробітна плата - 478 грн

73 коп., отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 63 192 грн 36 коп. Крім того, судом враховувалось і те, що частка невиплаченої суми відпускних порівняно із середнім заробітком ОСОБА_1 є незначною та не могла суттєво вплинути на матеріальне становище позивача. При цьому, суд зазначив, що сільська рада фінансується за рахунок державного бюджету та фактично не мала можливості, за відсутності фінансування, своєчасно розрахуватися з позивачем. За таких обставин та враховуючи принцип пропорційності, суд вважав за можливе зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку до 10 532 грн 16 коп., тобто до середньомісячної заробітної плати.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції згідно правил статті 303 ЦПК України 2004 року в суді апеляційної інстанції, не перевірялось.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у березні 2017 року,

ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 27 лютого 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди призначено до судового розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 5 990 грн 43 коп. суд безпідставно вказав, що термін затримки виплати зарплати почався з 02 лютого

2016 року та про те, що між сторонами виник спір з приводу розміру невиплаченої заробітної плати й зазначив, що сума компенсації за час затримки розрахунку має бути співмірною із сумою заборгованості по зарплаті, хоча такого спору не виникало. Він погодився із уточненим розрахунком, який наведено у рішенні апеляційного суду в частині середньомісячного розміру заробітної плати (478 грн 73 коп.) та не заперечував, що судом зменшено кількість днів, на які було затримано виплату розрахункових з 134 до 132 днів, тобто розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 63 192 грн 36 коп.

У червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області на касаційну скаргу ОСОБА_1 у якому вона просила залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Установлено, що предметом спору є, зокрема, застосування положень статті 117 КЗпП України щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та застосування принципу співмірності та зменшення його розміру, при відсутності спору про розмір належних до виплати сум після звільнення працівника і задоволенні таких позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/9584/15-ц за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою його представником - ОСОБА_7, на рішення Апеляційного суду

м. Києва від 12 вересня 2017 року, за касаційною скаргою - ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію - ПАТ «КБ «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 761/9584/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 280/737/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252,статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 280/737/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Житомирської області

від 31 січня 2017 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-ц.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф. Хопта