Справа № 466/7491/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

справа №466/7491/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення повернення допомоги з безробіття,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

17.09.2018 Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівського міського центру 2015,66 грн. виплаченої допомоги з безробіття, а також судовий збір 1762,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи 10.01.2018 та було надано статус безробітного 10.01.2018 відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі поданої ним заяви. За час перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_2 отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю. На підтвердження даних здійснено перевірку достовірності інформації отриманої при обміні даними з ДФС. ПФУ, ОСОБА_3 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1055 від 12.06.2018 року) та зясовано, що ОСОБА_2 за час реєстрації в центрі зайнятості та набутті статусу безробітного 10.01.2018р. не повідомив спеціалістів центру зайнятості про виконання оплачуваної роботи (надання послуг) з підтримки продажів продукції у ТзОВ «ПРО Маркетинг» відповідно до Договору про надання послуг від 01.01.2018 року та отримував дохід, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання статусу безробітного та призначені матеріального забезпечення на випадок безробіття, оскільки належав до зайнятого населення та отримав допомогу з безробіття за період 17.01.2018 по 14.03.2018 в сумі 2015,66грн. Оскільки, відповідач не повідомив про вищефказані факти позивача і безпідставно отримував допомогу з безробіття. Повідомлення про повернення коштів ОСОБА_2 проігнорував, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою від 19.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 20.11.2018 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 від 20.11.2018 про витребування доказів та витребовано документи та інформацію про надання послуг ОСОБА_2 з 01.01.2018 та проведення оплати ОСОБА_2 На виконання вимог ухвали 27.02.2019 ТОВ «ПРО Маркетинг» надало суду витребовувану інформацію.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 25.01.2019 №5 (а.с.35,46) позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Додатково пояснив, що кошти, які він отримав у 2018 році, це кошти і бонуси за виконані ним роботи на підставі Договору б/н укладеного між ТОВ «ПРО Маркетинг» від 13.11.2017, які він отримав у 2018 році.

Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що ОСОБА_2 10.01.2018 звернувся до Львівського міського центру зайнятості з заявою про призначення виплати допомоги по безробіттю /а.с.6/.

На підставі заяви ОСОБА_2 Львівським міським центром зайнятості прийнято рішення про надання ОСОБА_2 статусу безробітного та призначено йому з 10.01.2018 допомогу по безробіттю /а.с.7/.

Згідно розрахунку позовних вимог сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_2 становить 2015,66 грн /а.с.4/.

Львівським міським центром зайнятості 04.07.2018 №10/2168 скеровано ОСОБА_2 повідомлення щодо відшкодування коштів в сумі 2015,66 гривень /а.с.20/.

З даних на особу ОСОБА_2 з ДРЗДСС вбачається, що у січні-лютому 2018 році відповідачу нараховано та виплачено 532,31грн та 429,33грн відповідно на підстві цивільно-правових угод /а.с.8-12/.

Відповідно до ОСОБА_3 розслідування страхового випадку та обґрунтованості матеріального забезпечення № 1055від 12.06.2018, згідно Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття», ОСОБА_2 уклав договори про надання послуг з ТОВ «ПРО Маркетинг», а саме: 13.11.2017 б/н, строк дії якого з дня підписання і діє до 31.12.2017; від 01.01.2018 б/н, строк дії якого з дня підписання і діє до 30.06.2018 включно. Згідно додаткової угоди №1 від 01.02.2018 до Договоу про надання послуг від 01.01.2018 б/н дію договору припинено 01.02.2018 за згодою сторін. Дохід нараховано згідно актів виконаних робіт /а.с.14/.

На вимогу ухвали суду про витребування доказів від 20.11.2018 суду надано належним чином завірені копії договору про надання послуг від 13.11.2017, укладеного між ТОВ «Про Маркетинг» та ОСОБА_2 та акт здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 13.11.2017 від 31.12.2017, акт здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 13.11.2017 від 31.01.2018, акт здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 13.11.2017 від 28.02.2018 та відомостей нарахування коштів №1019, №50, №138, з яких вбачається, що кошти у сумі 1947,78 грн нараховані згідно акту виконаних робіт за період з 13.11.2017 по 30.11.2017, а кошти у сумі 1570,98грн нараховані згідно акту виконаних робіт за період з 15.12.2017 по 30.12.2017 /а.с.46-54/.

Згідно акту здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 01.01.2018 від 31.01.2018 вартість виконаних робіт за період з 02.01.2018 -31.01.2018 становить 2419,60грн., до виплати 1947,78грн. /а.с.17-18/.

Згідно акту здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 01.01.2018 від 28.02.2018 вартість виконаних робіт за період з 01.02.2018-01.02.2018 становить 1951,52грн., до виплати 1570,98грн. /а.с.19/.

У відповідності до п.4.2 Договору про надання послуг б/н від 01.01.2018, укладеного між ТОВ «ПРО Маркетинг» та ОСОБА_2 оплата послуг Виконавця за цим Догоором здійснюється Замовником після підписання акту прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) відповідно до обєму фактично наданих послуг /а.с.15/.

Як вбачається з наданих суду акту здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 01.01.2018 від 31.01.2018 та акту здачі-прийомки виконаних робіт за Договором б/н від 01.01.2018 від 28.02.2018 такі підписані лише замовником, а тому не може бути належним та допустимим доказом виконання робіт відповідачем.

Згідно п.5.6 Договору про надання послуг б/н від 13.11.2017 укладеного між ТОВ «ПРО Маркетинг» та ОСОБА_2 виконавець усвідомлює, що у разі перебування його на обліку в Державній службі зайнятості, укладення договору послуг є підставою для припинення його реєстрації в територіальному органі Державної служби зайнятості /а.с.47/.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав кошти за виконані ним роботи до постановлення його на облік у центрі зайнятості в статусі безробітнього, а надані стороню позивача докази не є допустимими в розумінні. що такі не підписувалися відповідачем, тому суд дійшов переконня, що позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі та керуючись ст. ст. 3,12,13,77,81, 141,259, 263, 264, 265,266, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у позові Львівського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення 2015,66 грн. заборгованості - повернення допомоги з безробіття, а також судового збору 1762,00 грн. відмовити за безпідставністю.

Позивач: Львівський міський центр зайнятості (, місцезнаходження:79060, м.Львів, вул.Кн.Ольги,122).

Відповідач: ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 01.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_4