Справа № 451/727/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/811/2763/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Заява мотивована тим, що згідно рішення Радехіського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року ОСОБА_3 зобов»язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1500 гривень на кожну дитину.

За спільною домовленістю ОСОБА_3 добровільно сплачував аліменти, а тому із заявою про видачу виконавчого документа вона не зверталася і не пред»являла до виконання.

Однак ОСОБА_3 у липні 2017 року припинив добровільно сплачувати аліменти.

Строк для пред»явлення виконавчого документа на даний час вже минув, однак пропущений не з її вини.

З урахуванням зазначених обставин просила:

поновити її пропущений строк пред»явлення виконавчого документа до виконання згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року

Оскаржуваною ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у зв'язку із відмовою у поновленні строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, не може виконуватись рішення про стягнення аліментів на утримання дітей.

Просить скасувати ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як зазначено у ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість поновлення строку пред»явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий можна поновити лише щодо виконавчого листа, який виданий судом, а в даному випадку заявнику виконавчий лист не видавався і остання з заявою про видачу такого не зверталася.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Нормами частини 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості.

Також ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов»язковими для виконання на всій території України.

Як зазначено у ч.1 ст.22 Закону України №606 - ХІV «Про виконавче провадження» виконавчий документ може бути пред»явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено у ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до пп.5 ч.4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»: єдність системи судоустрою забезпечується обов'язковістю виконання на території України судових рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до абзацу 3 п.22 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю „ДІД Коне" щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України „Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями частини першої статті 41, частини п'ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до абзацу 2 п.З мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до абзацу 4-5 п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження", Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 17 липня 2015 року Радехівський районний суд Львівської області виніс рішення по справі №451/727/15-ц відповідно до якого, присудив стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 15.06.2015р., з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття (а.с.23-25).

Рішення по справі набуло чинності 05 серпня 2015 року.

06 серпня 2015 року Радехівським районним судом Львівської області був виданий виконавчий лист із строком пред»явлення до виконання до 05 серпня 2016 року (а.с.35)

За спільною домовленістю ОСОБА_3 добровільно сплачував аліменти, а тому із заявою про видачу виконавчого документа ОСОБА_2 не зверталася і не пред»являла до виконання.

Однак ОСОБА_3 у липні 2017 року припинив добровільно сплачувати аліменти.

Строк для пред»явлення виконавчого документа на даний час вже минув, однак пропущений не з вини ОСОБА_2

24 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа у справі за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів і такий виконавчий лист був виданий судом 04 червня 2018 року.

Оскільки ОСОБА_2 пропустила строк пред»явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, то на даний час є всі підстави для його поновлення з метою виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року.

Враховуючи наведене, ухвала Радехівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року підлягає скасуванню, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А,

Крайник Н.П.