РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05 лютого 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді Саєнко О.Б., при секретарі- Кузьменко А.О., без участі сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

29.10.2018 позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди.

Позов позивачем обґрунтований тим, що 02.08.2017 до позивача звернувся ОСОБА_2 з проханням позичити йому грошові кошти в сумі 570 гривень, оскільки має скрутне матеріальним становищем та має намір провести придбання, купування одягу, взуття та іншого .

Зазначає, що позичив відповідачу кошти в сумі 570 гривень та дану суму в 570 гривень ОСОБА_2П зобов'язався повернути йому до 21 листопада 2017 року, при цьому вони домовились, якщо відповідач кошти в повному обсязі до вказаного строку не поверне, то він зобовязаний повернути позивачу кошти добровільно або в судовому порядку в подвійній сумі від первісно отриманих, тобто в сумі 1 140 гривень.

Вказує, позика грошей відбулась в той же день, тобто 02.08.2017 року, з метою підтвердження позики грошей між сторонами укладений договір позики та позивач відібрав від відповідача розписку.

Зазначає, що після настання терміну по розрахунку та поверненню позичених коштів - ОСОБА_2П позивачу кошти не повернув.

Вказує, що внаслідок вищезазначених дій по неповерненню коштів зі сторони ОСОБА_2 йому була також спричинена моральна шкода, що полягала в значних

душевних стражданнях пережитих ним у зв'язку із самим даним фактом, душевних стражданнях, повязаних з тим, що він не міг користуватися всіма благами та перевагами, які могли дати своєчасне повернення коштів та застосування їх для себе, своєї сім'ї на побут, продукти харчування;значні додаткові грошові витрати на паливо, бензин, автобусні квитки - для неодноразових зустрічей з відповідачем ОСОБА_2, за адресою його проживання, який в свою чергу уникав даних зустріч.

Вважає, що йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг згідно договору позики (розписки) в сумі 1 140 гривень , та моральну шкоду в сумі 1 000 гривен, що разом становить 2 140,00 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. У звязку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності незявившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов частково обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що 02.08.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в сумі 570 гривень (а.с.4), дані кошти відповідач згідно договору зобовязався повернути в термін до 21.11.2017.

Відповідно до п.6 даного договору позики, якщо ОСОБА_2 буде порушено термін повернення даних позичених коштів, або взагалі довгий термін дані позичені кошти будуть (по різним причинам) позикоотримувачем не повертатись позикодавцю - ОСОБА_1, то в такому випадку - ОСОБА_2 дав повну згоду на повернення отриманих ним коштів у судовому порядку, у подвійній сумі від первісно отриманих.

Дані кошти в сумі 570 гривень відповідачем ОСОБА_2 було отримано особисто, про що надано відповідну розписку (а.с.4 зі звороту).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом установлено, що в обумовлений строк у договорі позики 21.11.2017 відповідач ОСОБА_2 кошти (позику) в сумі 570 гривень позивачу ОСОБА_1 не повернув, несплата відповідачем боргу в строк, зазначений у розписці є простроченням виконання грошового зобовязання.

Тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню грошові кошти за договором позики від 02.08.2017 та борговою розпискою від 02.08.2017 в подвійній сумі, який передбачений даним договором - 1 140 гривень ( 570 гривень х 2), в звязку з зазначеним дана позовна вимога підлягає до задоволення.

У задоволені позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1000 гривень з підстав невиконання зобовязання за договором позики, заявлений позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки сторонами не передбачено у договорі позики відшкодування моральної шкоди у випадку порушення чи невиконання боргового зобовязання, а ЦК України не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення зобовязання за договором позики. Тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 141 ЦПК, в звязку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень, від сплати яких звільнено позивача.

Також, суд вважає за необхідне розяснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись стст.263- 265, 280-282 ЦПК, Суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та моральної шкоди,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, борг за договором позики (борговою розпискою) від 02.08.2017 в загальній сумі 1 440 ( одна тисяча сто сорок) гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 в дохід держави витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 ( вісімдесят ) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: