Постанова

Іменем України

21 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 330/1420/16-ц

провадження № 61-30493св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року

в складі судді Федорець С. В.та ухвалу апеляційного суду Запорізької області

від 17 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Маловічко С. В., Гончар М. С.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення в натурі майнової шкоди, визнання дій протиправними.

Позовна заява мотивована тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. У 1999 році

з метою будівництва житлового будинку він придбав будівельні матеріали на загальну суму 5 616,46 грн, проте вони не були використані за призначенням, оскільки за ініціативою відповідачки, яка є суміжним землевласником ухвалами Приазовського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2001 року та

від 28 березня 2003 року на належну йому земельну ділянку було накладено арешт, який був скасований тільки у червні 2008 року. У вересні 2008 року за заявою ОСОБА_2 суд повторно наклав арешт на спірну земельну ділянку, який було скасовано 24 червня 2016 року.

Посилаючись на те, що внаслідок безпідставного накладення арешту на належну йому земельну ділянку він не мав змоги здійснювати на ній будівництво житлового будинку, внаслідок чого придбані ним будівельні матеріали зіпсувалися, просив суд визнавши її звернення до суду з безпідставним позовом неправомірним, стягнути з відповідачки на його користь будівельні матеріали

в натурі, а саме: камінь стіновий ракушечник у загальній кількості 816 штук, цемент М-400 у кількості 12 мішків (50 кг), цемент М-500 у кількості 6 мішків

(50 кг).

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня

2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем не надано доказів про те, що будівельні матеріали були зіпсовані внаслідок безпідставного вжиття судом заходів забезпечення позову, а також доказів протиправної поведінки ОСОБА_2 , що знаходиться у причинному зв`язку із завданням позивачу майнової шкоди.

Аргументи учасників справи

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження

в цій справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з Державним актом про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки

АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Суміжним землевласником позивача є ОСОБА_2 , яка зверталася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і за її клопотанням судом вживалися заходи забезпечення позову, накладався арешт на спірну земельну ділянку, ОСОБА_1 було заборонено її використання та проведення будівництва.

У 2014 році ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - стягнення вартості будівельних матеріалів з підстав використання останньою фальшивих доказів у суді, безпідставного пред`явлення позову. Рішенням апеляційного суду від 19 березня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову з підстав недоведеності факту завдання шкоди, встановлена відсутність вини ОСОБА_2

у пошкодженні спірних будівельних матеріалів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій справі, ОСОБА_1 зазначав, що внаслідок безпідставного вжиття заходів забезпечення позову йому було завдано майнову шкоду - зіпсовані будівельні матеріали, які він придбав для забудови спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених судових рішень)забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 155 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених судових рішень) у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених судових рішень) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суди встановили, що належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у цій справі, зокрема завдання майнової шкоди внаслідок вжиття заходів забезпечення позову та вини відповідача, позивач не надав, доводи позивача та додані до позовної заяви письмові докази на підтвердження майнової шкоди вже були предметом судової перевірки в іншій справі, тому зробили обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржені рішення ? без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 15 червня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 серпня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат