УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Божко В.В.,

за участю секретаря Андрющенко О.В.,

заявника відповідача по справі ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2014 року рішенням Київського районного суду м. Харкова позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 24.10.2014 року і до закінчення навчання. Стягнення аліментів припинити у разі припинення навчання. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий сбір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

11.10.2019 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 із заявою про роз`яснення рішення в частині періоду, протягом якого будуть стягуватись аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 та роз`яснення, чи є досягнення ОСОБА_3 23-років підставою для припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування вказаних обставин посилається на те, що 22.10.2019 р. сину виповнюється 23 роки, проте він продовжує навчання, тому виникає питання, чи необхідне продовження сплати аліментів після досягнення ним 23 років.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, та просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд, вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд вважає, що ухвалене рішення не потребує будь-яких роз`яснень.

Зазначеним рішення встановлено, що відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

У пункті 21 роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», зазначено на те, що роз`яснення рішення суду можливо тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення та не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, роз`яснення рішення це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 є повним, чітким та зрозумілим, ухваленим на підставі наявних в справі матеріалів та не потребує роз`яснення, а у своїй заяві відповідач фактично посилається на незрозумілість порядку виконання судового рішення, однак, така вимога не стосується роз`яснення змісту судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави які заявляє заявник для роз`яснення рішення не можуть бути вирішені в порядку, передбаченому ст. 271 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки ухвалене рішення по даній справі є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, судом не встановлено обставин, що утруднюють його виконання, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених вимог позивача, то у суду відсутні достатні та необхідні правові підстави для задоволення заяви відповідача про роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 260, 271 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Божко В.В.