КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/197/19 Головуючий у 1-й інст. - Журибеда О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича - Топоріної Лесі Миколаївни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року, постановлену у складі судді Журибеди О.М. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України» про захист прав споживачів.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь - якого іншого обтяження та інше) щодо квартири №105, житловою площею 18,10 кв.м. , АДРЕСА_3 .

Посилається на те, що позивач дізнався про порушення Банком його прав як споживача фінансових послуг у відносинах з банком за кредитним договором, а саме використання банком відносно позивача нечесної підприємницької практики при укладенні та виконанні кредитного договору шляхом введення позивача в оману. На даний час Банком чиняться спроби відчуження предмету іпотеки, переданого Банку задля забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, що не виключає подальший продаж предмету іпотеки з метою штучного створення обставин неможливості витребування предмета іпотеки у так званого «добросовісного набувача». Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

В порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру №105 , що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 43,20 кв.м, житловою 18,10 кв АДРЕСА_7 ; заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь - якого іншого обтяження та інше) щодо квартири №105 , що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 43,20 кв.м, житловою 18,10 кв.м. та знаходиться АДРЕСА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича - Топоріна Леся Миколаївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову щодо накладення арешту на квартиру №105 , що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 43,20 кв. м , житловою 18,10 АДРЕСА_7 , та заборона здійснювати будь - які реєстраційні дії щодо цієї квартири відмовити у повному обсязі.

Посилається на те, що ОСОБА_1 подано до суду позов про захист прав споживачів - визнання недійсним кредитного договору від 05.12.2007 року. В той же час позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить іншій особі - ОСОБА_2 , яку він передав в іпотеку АТ «Родовід Банк» відповідно до договору іпотеки від 05 грудня 2007 року. Судом не обгрунтовано, яким чином не накладення арешту на заставне майно - спірну квартиру, яка належить не позивачу, а іншій особі може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про захист прав споживачів. Судом не взято до уваги той факт, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2013 року у справі № 759/5072/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 05.12.2007 року, рішення набрало законної сили, ОСОБА_1 не оскаржувалось. На даний час виконавчий лист № 759/5072/13-ц перебуває на примусовому виконанні в Святошинському РВ ДВС у м. Києві. Крім того, 25 жовтня 2013 року у справі №367/5011/13-ц Ірпінським міським судом Київської області винесено рішення, яке змінено Апеляційним судом Київської області від 09 грудня 2013 року, винесено рішення, за яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05.12.2007 року звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом проведення торгів та продажу предмету іпотеки. На даний час виконавчий лист №367/5011/13-ц перебуває на примусовому виконанні в Бучанському МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. Таким чином, накладення арешту на спірну квартиру є зупиненням виконання вищевказаного рішення Ірпінського міського суду Київської області, яке набрало законної сили 09 грудня 2013 року.

Представник позивача подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що заявою про забезпечення позову та позовною заявою ОСОБА_1 обґрунтовано необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову, оскаржувана ухвала за формою та змістом у повному обсязі відповідає вимогам чинного процесуального законодавства. Додана скаржником начеб-то на підтвердження доводів апеляційної скарги фотокопія «Інформації про виконавче провадження» від 15.07.2019 року щодо виконавчого провадження №49794452 щодо примусового виконання Бучанським МВ ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчого листа №367/5011/13-ц, виданого 23.01.2015 року Апеляційним судом Київської області про стягнення коштів з ОСОБА_2 жодним чином не свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Згідно «Інформації про виконавче провадження» №52317412 від 15.07.2019 року, доданої до апеляційної скарги, державними виконавцями Святошинського РВ ДВС м. Києва накладено арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_1 06.11.2018 року. Проте, будь - якої інформації чому саме починаючи з 06.11.2018 року та станом на даний час вказане виконавче провадження не виконане скаржником не зазначено. Крім того, скаржником не вказано, яким чином вжитий ухвалою захід забезпечення позову тимчасово, до вирішення спору по суті вплинув на фактичну бездіяльність державних виконавців починаючи з 06.11.2018 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник позивача та представник третьої особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, щоневжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майнота (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржникому судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України», в якому просить:

визнати недійсними Кредитний договір №77.2/СЖ-400.07.2 від 05.12.2007 року, Додаток №1 до Кредитного договору №77.2/СЖ-400.07.2 від 05.12.2007 року, Додаткову угоду від 13.10.2008 року до Кредитного договору №77.2/СЖ-400.07.2 від 05.12.2007 року, укладені ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк».

Судом встановлено, що позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь - якого іншого обтяження та інше) щодо вказаної квартири.

Як вбачається з договору іпотеки від 05 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Родовід Банк», квартира АДРЕСА_10 належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_2 (а.с.10-15), який на момент постановлення ухвали не був залучений до участі у справі.

Факт належності спірної квартири ОСОБА_2 сторонами в апеляційному суді не заперечувався.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України усправах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Як вбачається із позовної заяви сторонами у справі є позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, третя особа: Всеукраїнська громадська організація «Фінансова грамота України».

Незважаючи на це, судом накладено арешт на квартиру АДРЕСА_10 , єдиним власником якої є ОСОБА_2 , який на момент постановлення ухвали суду до участі у розгляді даної справи залучений не був.

Тобто, накладаючи арешт на спірну квартиру, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані обставини та дійшов помилкового висновку про забезпечення позову.

Таким чином, забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на майно, яке на праві власності належить не відповідачу, а особі, яка не залучена до розгляду справи, судом порушено положення статті 150 ЦПК України.

Оскільки в позовній заяві, яка подана до суду на час розгляду заяви про забезпечення позову, позовні вимоги пред`явлено до відповідача Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу у справі, а належить на праві власності іншій особі, яка не залучена до розгляду даної справи, а саме ОСОБА_2 , враховуючи, що ОСОБА_1 позовних вимог до вказаної особи не пред`явлено.

Також, виходячи із положень ст.ст.149 та 150 ЦПК України колегія суддів не приймає до уваги доводи представника позивача про необхідність забезпечення позову оскільки між сторонами наявний спір про право, виходячи з того, що ОСОБА_2 , майном якого забезпечено позов, не заявлений позивачем стороною до участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, судом не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк» Шевченка Андрія Миколайовича - Топоріної Лесі Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року - скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.