Провадження № 2/638/2222/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Вакула І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 13 361 810,00 грн., що складається із суми основного боргу в розмірі 12 147 100,00 грн. та суми штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості, що складає 1 214 710,00 грн. Також просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову Позивач ОСОБА_1, зазначає, що між нею та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 23 лютого 2015 року. На підставі договору позики ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв 23.02.2015 суму позики у розмірі 370 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 23.02.2015. Відповідно до розписки від 23.02.2015 Відповідач зобов'язався повернути позивачу суму позики 28 квітня 2015 року. Однак 28.04.2015 сума позики у розмірі 370 000,00 доларів США Відповідачем в порушення умов договору позики повернута не була. 23 травня 2015 року сума заборгованості Відповідача змінилась та становить 484 000,00 доларів США, що підтверджується власноруч написаною Відповідачем розпискою від 23.02.2015. Також 23.05.2015 Відповідачем було сплачено Позивачу в рахунок погашення наявної заборгованості за договором позики 15 000,00 доларів США, у звязку із чим сума заборгованості Відповідача склала 469 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 23.02.2015 та станом на час звернення Позивача з цим позовом до суду (28.07.2017) складає 12 147 100,00 грн. (1 долар США = 25 грн. 90 коп.). Крім того, для забезпечення виконання договору позики від 23.02.2015, сторони домовились, що у разі порушення договору Відповідач зобовязується сплатити Позивачу штраф у розмірі 10 % від загальної суми позики, що станом на 28.07.2017 (1 долар США = 25 грн. 90 коп.) становить 1 214 710,00 грн. Однак Відповідач зобов'язання з повернення суми позики не виконав. Вимоги Позивача повернути суму позики та сплатити штраф Відповідач ігнорує, чим фактично ухиляється від виконання свого зобов'язання, у звязку із чим Позивач звернувся до суду із вказаним позовом для захисту свого порушеного права.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися. Від Представника Позивача адвоката ОСОБА_3, що діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 14.03.2019 надійшла заява про розгляд справи без участі представника Позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Беручи до уваги неодноразову неявку Відповідача у судові засідання, неповідомлення ним суду причин неявки та його обізнаність про дату, час та місце розгляду справи, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає, що неявка Відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідачем було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, в обгрунтування якого зазначив, що у господарському суді Харківської області розглядається справа №922/4002/17 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_2Р, в межах якої ухвалою суду від 05.03.2018 було визнано грошові вимоги Позивача, в тому числі і заборгованість Відповідача, з позовом про стягнення якої Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова та яка є предметом розгляду у цій справі.

Розглядаючи вказане клопотання суд виходить за наступного.

Постановою господарського суду Харківської області від 10.01.2018 по справі №922/4002/17 визнано фізичну особу підприємця ОСОБА_2 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. За результатами розгляду 05.03.2018 господарським судом Харківської області грошових вимог кредиторів, до реєстру вимог кредиторів включено вимоги, зокрема, ОСОБА_1 в сумі 29 618 226,00 грн., які включені до третьої черги погашення, та до яких входить сума заборгованості ОСОБА_2 за розпискою від 23.02.2015 у загальному розмірі 13 361 810,00 грн.

В свою чергу, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05 червня 2018 року по справі №922/4002/17 постанову господарського суду Харківської області від 10.01.2018 у справі №922/4002/17 скасовано; провадження у справі №922/4002/17 про банкрутство ФОП ОСОБА_2 закрито. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 05.06.2018.

Враховуючи викладене, беручи до уваги скасування Харківським апеляційним господарським судом 05.06.2018 постанови Господарського суду Харківської області від 10.01.2018 по справі №922/4002/17 та закриття провадження у справі №922/4002/18 про банкрутство ФОП ОСОБА_2, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі, передбачених ст. 255 ЦПК України, у звязку із чим відмовляє Відповідачеві у задоволенні його клопотання.

Згідно із ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 23 лютого 2015 року.

На підставі договору позики ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв 23.02.2015 суму позики у розмірі 370 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 23.02.2015.

Позивач ОСОБА_1 прийняті на себе зобов'язання за договором позики виконала в повному обсязі.

Відповідач зобов'язався повернути Позивачу суму позики 28 квітня 2015 року, що підтверджується розпискою від 23.02.2015.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Відповідачем, 28.04.2015 Відповідач суму позики не повернув, чим порушив умови договору позики.

23 травня 2015 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 змінилася та становить 484 000,00 доларів США, що підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 23.02.2015.

З вказаної розписки вбачається, що 23.05.2015 Відповідач сплатив Позивачеві 15 000,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 23.02.2015, у звязку із чим сума заборгованості Відповідача за договором позики становить 469 000,00 доларів США.

Однак Відповідач зобов'язання з повернення суми позики у розмірі 469 000,00 доларів США не виконав. Вимогу Позивача повернути суму позики Відповідач ігнорує, чим фактично ухиляється від виконання свого зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.07.2017 Позивачем було надіслано Відповідачу лист-вимогу щодо сплати заборгованості за договором позики від 23.02.2015 з посиланням на ст. 1049 ЦК України щодо строку повернення позики, однак Відповідач вимогу Позивача ігнорує, чим ухиляється від виконання своїх зобовязань в порушення умов договору позики.

Відповідач ОСОБА_2 зобов'язання з повернення суми позики в розмірі 469 000,00 доларів США не виконує.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні грошовий еквівалент виражений у іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тобто, незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Позовна заява Позивача датована 28.07.2017 та була надіслана до суду за допомогою послуг поштового звязку через установу звязку 28.07.2017, а відтак, з огляду на положення ч.2 ст. 255 ЦК України, вважається предявленою до суду 28.07.2017. Крім того, вимога Позивача про сплату Відповідачем суми заборгованості за договором позики була предявлена ОСОБА_2 також 28.07.2017, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до інформації Національного банку України станом на 28.07.2017, тобто станом на день предявлення позову до суду, офіційний курс Національного банку України гривні до долара США складає 25,90 грн. за один долар США.

Як встановлено судом та підтверджується розпискою від 23.02.2015, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем за договором позики від 23.02.2015 складає 469 000,00 доларів США.

Таким чином розмір суми позики за договором позики станом на 28.07.2017 становить: 469 000,00 доларів США * 25,90 = 12 147 100,00 грн.

З наданої до суду розписки від 23.02.2015 вбачається, що у випадку порушення договору позики Відповідач зобовязується сплатити Позивачу штраф у розмірі 10 % від загальної суми позики.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Загальна сума позики складає 469 000,00 доларів США, відповідно 10 % від 469 000,00 доларів США становить 46 900,00 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на день предявлення позову до суду 28.07.2017 (1 долар США = 25,90 грн.) становить: 46 900,00 доларів США * 25,90 грн. = 1 214 710,00 грн.

Таким чином, у Відповідача ОСОБА_2 існують боргові зобов'язання по погашенню суми заборгованості за договором позики від 23.02.2015 у загальному розмірі 13 361 810,00 грн., з яких:

12 147 100,00 грн. основна сума боргу за договором позики від 23.02.2015;

1 214 710,00 грн. штраф за договором позики від 23.02.2015.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що з Відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Позивача ОСОБА_1 сума заборгованості за договором позики від 23.02.2015 в загальному розмірі 13 361 810,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача судовий збір у розмірі 8000,00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 530, 533, 546, 548, 549, 610, 611, 612, 626, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МН №659147, виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 28.04.2004, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61058, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ТТ №313026, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 17.10.2015, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою:01133, АДРЕСА_2) суму заборгованості за договором позики, що підтверджується розпискою від 23.02.2015, у розмірі 13 361 810 (тринадцять мільйонів триста шістдесят одна тисяча вісімсот десять) гривень 00 коп., яка складається із суми основного боргу у розмірі 12 147 100 (дванадцять мільйонів сто сорок сім тисяч сто) гривень 00 коп. та суми штрафу в розмірі 1 214 710 (один мільйон двісті чотирнадцять тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МН №659147, виданий ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 28.04.2004, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 61058, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ТТ №313026, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України в місті Києві 17.10.2015, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою:01133, АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Штих