РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Даніловської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою з вимогою стягнути з відповідача залишок заборгованості за договором позики у розмірі 231 653,63 грн., а також проценти за користування позикою в розмірі 141 014,93 грн., 3% річних в розмірі 25 399,39 грн. Позов обґрунтовано тим, що 07 березня 2015 року відповідач взяв в позивача у борг 15000 тисяч доларів США 00 центів, які зобов`язався повернути в строк до 31 травня 2016 року. За попереднім позовом рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, яке набуло законної сили 19.02.2019 вже було стягнуто частину боргу. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копію боргової розписки. За умовами вказаної розписки відповідач зобов`язалася сплачувати поетапно починаючи з 01.05.2015 року по 1250 доларів США щомісячно. Однак, станом на 27 травня 2019р., відповідач не здійснив жодної щомісячної оплати. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення боргу не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 09.07.2019 відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 14).

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові, яку він отримав 22.07.2019 про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду (а.с.17).

05.08.2019 від відповідача надійшло до суду клопотання про застосування позовної давності (а.с.19).

Ухвалою від 27.08.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.25).

28.08.2019 від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (а.с. 27).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який діє на підставі довіреності(а.с. 21-22), в наданій до суду 23.09.2019 заяві просив витребувати із Жмеринського міськрайонного суду справу №130/2792/15-ц для дослідження в судовому засіданні оригіналу розписки боржника, яка міститься в зазначеній вище справі (а.с. 47).

Ухвалою від 23.09.2019 витребувано з Жмеринського міськрайонного суду цивільну справу №130/2792/15-ц та відкладено судове засідання на 17.10.2019 з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду не з`явився, надавши заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідачу ОСОБА_2 була направлена судова повістка, конверт з якою повернувся з відміткою про неможливість вручення, оскільки адресат відсутній, крім того був повідомлений про час та розгляд справи, телефонограмою (а.с.49), однак в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Верховний Суд зауважив, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.Тому у справах про стягнення боргу за договором позики позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання, а суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов постанова від 8 липня 2019 у справі №524/4946/16-ц).

Судом встановлено, що зі змісту розписки від 07.03.2015 року вбачається отримання відповідачем від позивача грошових коштів у сумі 15000 тисяч доларів США 00 центів та зазначено строк повернення боргу до 31 травня 2016 року по 1250 доларів США щомісячно, починаючи з 01.05.2015 року, що підтверджується оригіналом розписки, який міститься в матеріалах витребуваної судом цивільної справи №130/2792/15-ц на аркуші 33.

Вказаний доказ суд приймає до уваги, так як він відповідає вимогам закону, ніким не спростовується та відповідач не заперечував щодо її наявності.

Суд відхиляє клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність позивачем не порушена, так як позов був направлений позивачем поштою 28.05.2019, що підтверджується накладною з укрпошти де зазначена дата оформлення поштового відправлення - 28.05.2019, що не порушує три річний строк позовної давності, останній день якої припадає на 31.05.2019.

Відзив відповідачем до суду не надавався. Також відповідачем не представлено належних та допустимих доказів для заперечення суми основного боргу, процентів за користування позикою та 3 % річних, які зазначені в позовній заяві.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином,з відповідач на користь позивача слід також стягнути 3980,68 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Керуючись статтями 12, 13, 76-80, 89, 133, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, статтями 16, 509, 525, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 231653 гривні 63 копійки простроченого основного боргу, 141014 гривень 93 копійки процентів за користування позикою, 25399 гривень 39 копійок нарахування 3% річних, а усього боргу за договором позики від 07.03.2015 року станом на 27.05.2019 року в сумі 398067,95 (триста дев`яносто вісім тисяч шістдесят сім) грн. 95 коп., а також 3980 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят )гривень 68 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя