Постанова

Іменем України

10 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 302/754/16-ц

провадження № 61-31895св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: Синевирська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області;

третя особа - відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі Закарпатської області;

за об'єднаним позовом:

позивач - ОСОБА_2 ;

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Синевирська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області у складі судді

Гайдур А. Ю. від 24 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області у складі колегії суддів: Куштана Б. П., Джуги С. Д., Мацунича М. В., від 10 липня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа - відділ Держгеокадастру в Міжгірському районі Закарпатської області, про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 17 червня 2012 року № 13 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,22 га, у с АДРЕСА_1 .

Позивач вважав вказане рішення сільської ради незаконним, оскільки згідно з книги погосподарського обліку у користуванні ОСОБА_2 перебувало 0,15 га земельної ділянки, а решта - 0,7 га земельної ділянки є землями прибережної захисної смуги та землями загального користування, а саме під`їздом до його домогосподарства № АДРЕСА_2 . Таким чином, передача у власність

ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,22 га, є порушенням земельного та водного законодавства та порушує його права. Крім того, позивач вважав незаконним проведення державної реєстрації та видачу

ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме

на земельну ділянку, площею 0,22 га, у с

АДРЕСА_1 , оскільки така державна реєстрація та видача свідоцтва про право власності на земельну ділянку була здійснена без рішення сільської ради про затвердження документації (проекту) із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним

та скасувати рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 17 червня 2012 року № 13 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,22 га, у АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 04 березня 2014 року ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд у с АДРЕСА_1 , загальною площею 0,22 га.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 0,22 га, у АДРЕСА_1 згідно з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 березня 2014 року. У 2015 році ОСОБА_1 самовільно через належну їй земельну ділянку облаштував проїзд до свого житлового будинку АДРЕСА_2 , яку засипав гравієм.

ОСОБА_2 вважала, що Синевирська сільська рада Міжгірського

району Закарпатської області своїм рішенням від 29 квітня 2014 року «Про

надання дозволу на відведення під`їздної дороги до житлового будинку

№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 », а також дії ОСОБА_1 щодо облаштування проїзду до свого житлового будинку порушують її право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просила суд: зобов`язати

ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні нею права власності та повернути самовільно зайняту ним частину належної їй на праві власності земельну ділянку, яка облаштована під під`їздну дорогу до житлового будинку АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 29 квітня 2014 року № № 11, 12 «Про надання дозволу на відведення під`їздної дороги до житлового будинку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 та житлового будинку № НОМЕР_2 ОСОБА_3 »

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також позов ОСОБА_2 про усунення перешкод

у здійсненні права власності на земельну ділянку об`єднано в одне провадження та присвоєно унікальний номер справи № 302/754/16-ц.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 17 червня 2012 року№ 13 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки

у власність» у частині передачі безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_2 , площею 0,22 га, у АДРЕСА_1 . Визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 04 березня 2014 року

ОСОБА_2 на земельну ділянку у АДРЕСА_1 , площею 0,22 га.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_2 у порушення вимог чинного законодавства оформила право власності на новосформовану земельну ділянку, площею 0,22 га, оскільки рішення сільської ради про затвердження документації із землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки не приймалось, а навпаки, її заяву

щодо відведення цієї земельної ділянки відхилено. При цьому згідно з книги погосподарського обліку у користуванні ОСОБА_2 перебувало 0,15 га,

а згідно акту обстеження земельної ділянки комісією сільської ради встановлено лишки площею 0,7 га земельної ділянки у ОСОБА_2 за рахунок земельних ділянок суміжних землекористувачів та проїзної дороги до житлових будинків № АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2017 року залишено без змін.

Погоджуючись із висновком районного суду, апеляційний суд також зазначив, що ОСОБА_2 отримала земельну ділянку, площею 0,22 га,

у приватну власність з видачею свідоцтва про право власності на неї без розроблення і затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, що є обов`язковою умовою для передачі у приватну власність новосформованої земельної ділянки, межі якої не встановлені в натурі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а її позов задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 07 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Міжгірського районного суду Закарпатської області.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді-доповідачу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що площа належної їй земельної ділянки становить 0,15 га, а 0,7 га є землями запасу сільської ради, яку вона нібито незаконно привласнила, так як не звернули уваги на те, що рішенням сільської ради від 14 грудня 2006 року на ім`я ОСОБА_6 , попереднього власника домоволодіння АДРЕСА_1 , а також рішенням сільської ради

від 17 червня 2012 року на її ім`я було надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку саме площею 0,22 га. Жодної землі за рахунок земель запасу сільської ради ні попередньому власнику домоволодіння № НОМЕР_3 - ОСОБА_6 , ні їй - ОСОБА_2 не надавалося. При цьому суди не врахували, що Синевирська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області підписала акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, а також акт передачі межових знаків на зберігання як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_2 .

Крім того, суди не дали оцінки тому, що Синевирська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області своїм рішенням від 29 квітня 2014 року «Про надання дозволу на відведення під`їздної дороги до житлового будинку № НОМЕР_1 ОСОБА_1» порушила вимоги земельного

та містобудівного законодавства, оскільки відведення фізичним чи юридичним особам земельних ділянок під дороги загального користування заборонено законом. Дороги, вулиці, проїзди облаштовуються органом місцевого самоврядування згідно Генерального плану населеного пункту і залишаються у власності відповідної територіальної громади. Також суди не звернули уваги на те, що вищевказане рішення сільської ради щодо надання дозволу на відведення під`їздної дороги до житлового будинку

№ НОМЕР_1 ОСОБА_1 датоване 29 квітням 2014 року, тоді як рішення сільської ради щодо надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,22 га, було прийняте

17 червня 2012 року. Таким чином, на час прийняття рішення сільської ради від 29 квітням 2014 року щодо надання дозволу на відведення під`їздної дороги до житлового будинку ОСОБА_1 їй уже було видане свідоцтво про право власності на земельну ділянку, площею 0,22 га, яке датоване

04 березня 2014 року.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2017 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 - та від виконавчого комітету Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну

скаргу ОСОБА_2 , в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення

є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги - безпідставними. ОСОБА_2 незаконно оформила правостановлюючі документи на земельну ділянку, площею 0,22 га, що на 0,7 більше, ніж зазначено у погосподарських книгах.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом положень статті 118 ЗК України орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної чи державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а після отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що Синевирською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області не приймалося рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ,

а тому суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що рішення Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 17 червня 2012 року № 13 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки

у власність», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, площею 0,22 га, у АДРЕСА_1 , є незаконним та підлягає скасуванню.

У пункті 56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно

та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 17 жовтня 2013 року № 868, визначено, що для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новосформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності заявник подає рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями щодо передачі земельної ділянки у власність або користування, про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Встановивши, що державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,22 га, у АДРЕСА_1 , без рішення сільської ради про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , суди обґрунтовано визнали незаконним та скасували свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 04 березня 2014 року ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд у с АДРЕСА_1 , загальною площею 0,22 га. При цьому суди вірно врахували, що рішенням Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 25 грудня 2013 року № 7 було відхилено заяву ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

у власність у зв`язку з тим, що межі цієї земельної ділянки не погоджено із суміжними землекористувачама, зокрема ОСОБА_1 Зазначене рішення сільської ради ОСОБА_2 не оспорила та воно є чинним.

За таких обставин, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_2 у порушення вимог чинного законодавства оформила право власності на новосформовану земельну ділянку, площею 0,22 га, оскільки рішення сільської ради про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 не приймалось, а навпаки,

її заяву щодо відведення цієї земельної ділянки відхилено. При цьому згідно з книги погосподарського обліку у користуванні ОСОБА_2 перебувало 0,15 га, а згідно акту обстеження земельної ділянки комісією сільської ради встановлено лишки площею 0,7 га земельної ділянки у ОСОБА_2 за рахунок земельних ділянок суміжних землекористувачів та проїзної дороги до житлових будинків № АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник