Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи тим, що 26.11.2005 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №66. За час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3. Позивач зазначає, що не зважаючи на тривалий час подружнього життя, народження та виховання доньки їхнє спільне життя зруйнували зради чоловіка. На підставі чого вона втратила до свого чоловіка почуття поваги та любові. Шлюбні відносини між ними припинені. Саме з цих причин у неї склались фактичні шлюбні стосунки з іншим чоловіком, які побудовані на взаємопорозумінні, повазі один до одного та любові.

Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам, вона не бажає зберігати шлюб та вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам її чоловіка, оскільки він бажає бути вільним від сімейних обовязків.

За таких обставин, позивачка просить суд шлюб, який був укладений 26.11.2005 року між нею та ОСОБА_2 розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Товт», дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, однак надала суду заяву відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак подав до суду заяву, згідно якої заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнає повністю. Просить розглянути справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва серії І-ФМ №005662 від 26.11.2005 року про шлюб, 26.11.2005 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Беллас) К.Е. та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №66.

За час шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ№043631 від 17.07.2006 року.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, не зважаючи на тривалий час подружнього життя, народження та виховання доньки їхнє спільне життя зруйнували непорозуміння, на підставі чого позивачка втратила до свого чоловіка почуття поваги та любові. Спільне життя з ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1, яка не бажає зберігати шлюб та вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам відповідача ОСОБА_2, оскільки він бажає бути вільним від сімейних обовязків.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матірю з матір'ю ОСОБА_1

Положеннями ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 слід залишити прізвище «Товт».

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 736,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 26 листопада 2005 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Беллас) Крістіною Едуардівною до ОСОБА_2, який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 66 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Товт».

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено та проголошено 19 березня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4