КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2467/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня2019року Київський апеляційний суд ускладі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.

перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24.10.2018в задоволені позову відмовлено (а.с. 99-101).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням АТ КБ «Приватбанк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.12.2018 відкрито апеляційне провадження та надано час для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 123-124).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.12.2018 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження (а.с. 126).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.12.2018 провадження у даній справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №754/13763/15-ц (а.с. 127-129).

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного суду від 13.02.2019 по справі №754/13763/15-ц прийнято відмову від касаційної скарги та закрито касаційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2019 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року (справа № 342/180/17-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Враховуючи, що наведений вище правовий висновок колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24.09.2014 у справ № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 253,261, 268 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийнята та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва