КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/7269/17

номер провадження: 22-ц/824/4103/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Роздобудька Андрія Юрійовича на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року у складі судді Журавського В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання спільного майна, відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення честі, гідності і ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання спільного майна, відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення честі, гідності і ділової репутації.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої він та його брат ОСОБА_3 у рівних частинах прийняли спадщину, яка складається із земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з надвірними господарськими будівлями АДРЕСА_1, по 1/2 частині кожний. Вказував, що за станом свого здоров'я він не мав можливості доглядати за будинком, а відповідач ОСОБА_3 запевнив його, що буде доглядати та утримувати будинок у належному стані. Однак відповідач протягом 2008-2009 років не приймав заходів по утриманню майна, а з 01 лютого 2010 року ОСОБА_3 повністю самоусунувся від обслуговування та утримання житлового будинку, прибудинкової території та земельної ділянки, внаслідок чого земельна ділянка заросла бур'янами, а будинок почав руйнуватись. Вказував, що відповідач ОСОБА_3 жодного разу не сплачував грошових коштів на утримання будинку та комунальних послуг.

Позивач зазначав, що з лютого 2010 року по день звернення до суду з указаним позовом ним сплачено за надані комунальні послуги у загальному розмірі 47 759 грн 76 коп., з яких: послуги за газопостачання у розмірі 12 253 грн 92 коп., послуги з електропостачання у розмірі 401 грн 84 коп. та послуги за проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки у розмірі 35 104 грн. Тому вважає, що з урахуванням рівності часток сторін у праві власності на майно, з відповідача підлягає стягненню на його користь 23 879 грн 88 коп. в рахунок відшкодування понесених ним витрат.

Крім того, позивач вказував, що він близько сорока років працював на керівних посадах в правоохоронних органах та органах юстиції міста Бориспіль та Київської області. Відповідач звинувачує його в хабарництві, організації крадіжок з його магазинів у с. Любарці, в причетності до притягнення до кримінальної відповідальності сина відповідача ОСОБА_5 і робить це в присутності мешканців с.Любарці і мешканців міста Бориспіль та Бориспільського району, чим принизив його честь, гідність і ділову репутацію. Вказує, що ці дії ОСОБА_3 протягом останніх восьми років призвели до погіршення стану його здоров'я та його дружини, яка 15 жовтня 2016 року померла. Позивач зазначав, що у нього тяжка хвороба серця та аневризма черевної аорти, у лютому 2016 році він переніс операцію, однак відповідач продовжує вести наклепи на позивача та його сім'ю. Цими діями ОСОБА_3 заподіяв позивачу моральну шкоду, яку він оцінив у 50 000 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою корить грошові кошти в рахунок відшкодування вартості матеріальних витрат у розмірі 23 879 грн 88 коп. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість послуг з газопостачання та електропостачання у розмірі 6 327 грн 88 коп.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат РоздобудькоА.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат на поліпшення земельної ділянки у розмірі 17 552 грн та ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки, оскільки позивач за особисті кошти проводив поліпшення вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_1 на загальну суму 35 104 грн, що підтверджується копіями актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) та копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, яким суд не дав належної оцінки.

Представник відповідача адвокат Сацик Р.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги надані позивачем акти здачі-прийняття робіт та квитанції до прибуткового касового ордера на підтвердження витрат, понесених позивачем за проведення послуг з поліпшення належної сторонам на праві спільної часткової власності земельної ділянки. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 73 879 грн 88 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводів в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення вартості послуг за газопостачання, електропостачання та моральної шкоди, апеляційна скарга не містить, тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України законність ухваленого у цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із недоведеності цих повних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 були співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Вказана обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 червня 2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, про поділ земельних ділянок, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково.

Здійснено поділ житлового будинку, надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 згідно з варіантом №1 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи №1454 від 04 листопада 2015 року, а саме: виділено у власність ОСОБА_1 житлову кімнату (1-2) площею 10,20 кв.м, веранду (1-3) площею 4,80 кв.м, веранду (1-4) площею 9,40 кв.м, кухню (1-5) площею 7,60 кв.м, веранду (1-6) площею 5,40 кв.м, санвузол (1-7) площею 1,60 кв.м, санвузол (1-8) площею 3,10 кв.м, кладову 1-ІІ площею 2,10 кв.м, що становлять 55/100 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1. Виділено у власність ОСОБА_1 ганок «а-3», сарай «Б», убиральню «Г», альтанку «Ж», хвіртку «N3», яму «З», 1/2 свердловини «К», яму вигрібну «Л», що становлять 55/100 часток в надвірних будівлях та спорудах по АДРЕСА_1.

Виділено у власність ОСОБА_3 веранду 1-І площею 6,80 кв.м, коридор 1-1 площею 3,90 кв.м, житлову кімнату 1-9 площею 17,60 кв.м, житлову кімнату 1-10 площею 10,90 кв.м, житлову кімнату 1-11 площею 16,40 кв.м, що становлять 45/100 часток в житловому будинку по АДРЕСА_1 Виділено у власність ОСОБА_3 ганок «а-2», погріб з шийкою «Д», ворота «N4», хвіртку «N5», огорожу «N2», гараж «В», іншу Ѕ свердловини «К», що становлять 45/100 часток в надвірних будівлях та спорудах по АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

За змістом ч.1 та ч.2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Установивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що, починаючи з 07 червня 2016 року, тобто, з дати набрання законної сили рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2016 року, право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 припинилось. Тобто, сторони про справі являються власниками окремих об'єктів нерухомого майна.

Таким чином, з цього часу обов'язок сторін щодо спільного утримання нерухомого майна, належного на праві спільної часткової власності, припинився.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що до 07 червня 2016 року відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний був брати участь у витратах, пов'язаних з управлінням та утриманням спільного майна.

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідача витрат за проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 на загальну суму 35 104 грн позивач ОСОБА_1надав копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), укладених між ним (замовник) та малим колективним підприємством «Фрегат» (виконавець) за послуги екскаватора та автомобільні послуги, а саме: № ФР-0000002 на суму 8 640 грн; № ФР-0000003 на суму 5 880 грн; № ФР-00000043 на суму 9 600 грн; № ФР-00000048 на загальну суму 7 104 грн; № ФР-00000049 на суму 3 840 грн.На підтвердження оплати цих актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивач надав копії квитанцій до прибуткового касового ордера (а.с.37-41).

Колегія суддів вважає, що судом вірно встановлено, що надані позивачем копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підтверджують понесені ним витрати на проведення робіт по поліпшенню саме земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1

Крім того, з наданих копій актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не вбачається, які саме роботи по поліпшенню земельної ділянки проводились позивачем ОСОБА_1 та необхідність у їх проведені.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що прибудинкова територія та земельна ділянка заросли бур'янами, а тому вказані вище роботи були необхідними, не підтверджені доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно до положень ст.81 ЦПК України.

Отже, установивши наведені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача понесених витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки за їх недоведеністю.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Таким чином рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянки ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах, яким судом надана належна правова оцінка.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення витрат за послуги з проведення робіт по поліпшенню земельної ділянкиє законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Роздобудька Андрія Юрійовича залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: