КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року

м. Київ

справа №381/239/19

провадження №22-ц/824/5496/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариствоКомерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко ОлениЛеонідівни

на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року у складі судді Соловей Г.В.

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року представник позивача ОСОБА_3. звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 12 лютого 2019 року представник позивача Литвиненко О.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року позовну заяву було повернуто особі, яка її подала, у зв'язку з тим, що до неї не було додано доказів, що підтверджують повноваження представника АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, як адвоката. Зазначає, що позовну заяву підписано представником позивача ОСОБА_3, яка на підтвердження своїх повноважень долучила до неї копію дійсної довіреності №3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року зі строком дії до 03 серпня 2019 року. На думку апелянта, дана справа з ціною позову 57 947,53 грн. є малозначною, а тому позовна заява може бути подана особою за довіреністю, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. Уважає, що суд не об'єктивно дослідив матеріали справи та, повернувши позовну заяву, позбавив позивача права на захист свого порушеного права

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву представника АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями статті 185 ЦПК України та виходив з того, що позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на її підпис, оскільки на підтвердження повноважень представника позивача відсутні докази, що такий представник є адвокатом.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 379 ЦПК України, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 22 січня 2019 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 57 947,53 за кредитним договором №б/н від 30 липня 2007 року та судові витрати у сумі 1 921,00 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що представник позивача ОСОБА_3 не є адвокатом, а є представником за довіреністю. Суд першої інстанції посилався на положення пункту 3 частини 1 статті 131-2 Конституції України, відповідно до якого з 01 січня 2019 року представництво в судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами. Виходячи з цього, суд встановив, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України позовна заява подана особою, яка не має права її підписувати, а тому підлягає поверненню.

Згідно пункту 11 статті 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Положеннями статті 274 ЦПК України визначено справи, що розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною першою статті 277 ЦПК України встановлено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Положеннями частин другої - шостої визначено повноваження суду при вирішенні питання про розгляд справи за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини сьомої статті 277 ЦПК України частини друга-шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Так, згідно з пунктом 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, виходячи з того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено у розмірі 1 921 грн., ціна позову у даній справі визначена у розмірі 57 947,53 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є малозначною у розумінні статті 19 ЦПК України та відповідно до статті 274 ЦПК України розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, ураховуючи, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, така справа є малозначною за законом та розглядається в порядку спрощеного провадження, тому представником позивача у даній справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, тобто особа, яка може представляти інтереси сторони у справі, не маючи при цьому статусу адвоката.

Як убачається з матеріалів справи, до позовної заяви представником позивача додано докази на підтвердження повноважень особи, що її підписала, а саме копію довіреності №3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року зі строком дії до 03 серпня 2019 року, відповідно до якої АТ КБ «Приватбанк» уповноважує ОСОБА_3 бути його представником в усіх органах, установах, підприємствах та судових органах усіх інстанцій.

З огляду на малозначність справи, що переглядається, колегія доходить висновку, що представляти інтереси позивача у даній справі може представник, який не має статусу адвоката та діє на підставі дійсної довіреності, що повністю узгоджується з положеннями Конституції України та нормами статті 60 ЦПК України.

А відтак, ураховуючи ту обставину, що представник позивача при зверненні з позовною заявою надав належні та допустимі докази на підтвердження своїх повноважень, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на положення статей 131-1, 131-2 Конституції України, статей 19, 60, 274, 277 ЦПК України, внаслідок чого безпідставно повернув таку позовну заяву.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв'язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ЛитвиненкоОлени Леонідівни - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2019 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай