Унікальний номер справи 333/247/19
Номер провадження 2/333/868/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 19 березня 2019 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., позивача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

16 січня 2019 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. В звязку з ускладненням взаємовідносин 12 жовтня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, справа знаходиться до цього часу в провадженні суду. 29 жовтня 2018 р. сторони уклали нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів, згідно якому позивач сплачує відповідачеві аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, розмір якої становить 6 000 грн. щомісячно. З моменту укладення договору матеріальний став позивача значно погіршився, в звязку з чим він просить суд змінити розмір аліментів, які він сплачує на підставі вказаного договору на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина до 2 500 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 5 лютого 2019 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначене перше судове засідання.

Відповідач у встановлений судом строк подала відзив на позовну заяв, яким позов не визнала, стверджуючи, що підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. (а.с. 25-29)

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування, суду пояснив, що є підприємцем, основну частину замовлень отримував від батька відповідача, який після фактичного розірвання шлюбних стосунків з його дочкою, припинив надавати йому замовлення. В звязку з цим доходи позивача сильно зменшились. Згідно податкової декларації за три квартали 2018 р. його валовий доход становив 1 105 707 грн. або 122 856 грн. на місяць. Його особистий заробіток в цей час становив 24 571 грн. щомісячно, розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в сумі 6 000 грн., встановлений договором від 29 жовтня 2018 р., становив ј частку заробітку, що відповідало законодавству. Згідно податкової декларації за четвертий квартал 2018 р. його валовий доход становив 74 291 грн. або 24 291 грн., особистий заробіток 4 914 грн. на місяць. Розмір аліментів на утримання сина, виходячи з ј частки заробітку, повинен становити 1 229 грн., фактично він сплачує 6 000 грн. Крім того, в жовтні 2018 р. відповідач вивезла з його квартири всі побутові прилади та меблі, в звязку з чим вона не придатна до проживання. Відновлення квартири потребує від нього додаткових витрат. Також на утриманні позивача знаходяться його непрацездатні батьки. Перераховані вище обставини ставлять позивача в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим він просить зменшити розмір аліментів.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач позов не визнає, з таких підстав. Позивач уклав договір про сплату аліментів добровільно, свідомо, з розумінням всіх його істотних умов, у т.ч. розміру аліментів, що підлягають сплаті. Ствердження позивача про те, що саме в 4 кварталі 2018 р. впав його дохід як підприємця не відповідає дійсності, оскільки саме в цьому кварталі 2018 р. сторони уклали договір про сплату аліментів в розмірі 6 000 грн. щомісячно. Ствердження позивача про те, що його щомісячний заробіток становить 20% від доходу, суперечить вимогам Податкового кодексу України. В четвертому кварталі 2018 р. позивач отримав щомісячний дохід в розмірі 24 469 грн., ј частка від якого становить 6 117 грн., що більше встановленого розміру аліментів. Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником земельної ділянки в Мелітопольському районі Запорізької області, яку він здає в оренду та отримує відповідний дохід. Також позивач постійно користується автомобілем Ford, який є спільним майном подружжя. Вказані обставини свідчать про те, що майновий стан позивача не погіршився, тому підстави для зменшення розміру аліментів відсутні. Крім того, матеріальний стан відповідача не дозволяє забезпечити належний матеріальний рівень сімї, оскільки її щомісячний заробіток становить 4 083 грн. Оскільки позивач заперечує проти спільного мешкання з сином, відповідач змушена орендувати квартиру та сплачувати комунальні послуги. Син має проблеми зору, його хвороба потребує додаткових витрат. Позивач станом на 16 січня 2019 р. має заборгованість зі сплати аліментів, визначених договором від 29 жовтня 2018 р. в розмірі 4 000 грн., що негативно впливає на фінансовий стан сімї відповідача. З наведених підстав представник відповідача просить суд відмовити позивачеві у задоволені позову.

Наданими сторонами доказами встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 20 травня 1995 р. відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, 20 травня 1995 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб. (а.с. 7)

Копією свідоцтва про народження, виданого 29 серпня 2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, ОСОБА_7 народився 13 серпня 2002 р., батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_3. (а.с. 8)

Договором про сплату аліментів від 29 жовтня 2018 р., посвідченим того ж дня приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно п.2 договору батько зобовязався виплачувати аліменти на утримання дитини у виді твердої грошової суми розмір якої за домовленістю сторін встановлений у сумі 6 000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а в разі якщо повнолітній син продовжить навчання у вищому навчальному закладі, - до його закінчення. У разі зміни курсу національної валюти по відношенню до долару США, сума аліментів, яка сплачується за цим договором, повинна бути не менше еквіваленту 200 доларів США за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати аліментів. За змістом п. 13 договору за згодою сторін в період дії договору зміни та доповнення до нього вносяться шляхом укладення додаткового договору, посвідченого нотаріально; при відсутності домовленості між сторонами питання зміни чи розірвання цього договору вирішується в судовому порядку. (а.с. 9-10)

При вирішені спору суд застосовує таке законодавство.

За змістом ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно розясненням, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи

поліпшення здоров'я когось із них.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду копії податкових декларацій за три квартали 2018 р. та за 2018 р. (а.с. 11, 12); копію акту опису майна від 5 листопада 2018 р. (а.с. 13); копії пенсійних посвідчень ОСОБА_9, ОСОБА_10. (а.с. 14)

Дослідженням в судовому засіданні вказаних документів встановлено таке.

Згідно копій податкових декларацій обсяг доходу позивача як приватного підприємця за три квартали 2018 р. становив 1 105 707,74 грн. (а.с.11); за 2018 р. 1 179 999,14 грн. (а.с. 12) Різниця між вказаними доходами становить 74 291,40 грн., що на думку позивача свідчить про погіршення його матеріального стану. При цьому позивач, посилаючись на те, що його особистий заробіток становить не більше 20% від доходу, приходить до висновку, що його заробіток за три квартали 2018 р. становив 24 571,38 грн., за четвертий квартал 2018 р. 4 914,26 грн. Однак позивач не посилається на законодавчий або нормативно-правовий акт, який встановлює розмір особистого заробітку приватного підприємця не більше 20% від доходу. За змістом пункту 292.1 Податкового кодексу (ПК) України доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті; при цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності. При цьому поняття «особистий заробіток» ПК України не містить.

Оскільки позивач не надав суду обґрунтовані дані щодо його заробітку (доходу), посилання позивача на погіршення його матеріального стану після укладення договору про сплату аліментів не можуть бути прийняті до уваги при вирішені спору.

На підтвердження наявності підстав для зменшення розміру аліментів позивач надав копії пенсійних посвідчень ОСОБА_9, ОСОБА_10. (а.с. 14) Однак ці документи суд також не може прийняти до уваги, оскільки позивачем не доведено, що саме ці особи є його батьками, не надано копію свідоцтва про народження позивача, документи, що підтверджують розмір пенсії вказаних.

Позивачем також на підтвердження позовних вимог надано копію акту опису майна від 5 листопада 2018 р., що залишилось у помешканні за адресою: АДРЕСА_1. В судовому засіданні позивач стверджує, що в жовтні 2018 р. відповідач вивезла з його квартири всі побутові прилади та меблі, в звязку з чим відновлення квартири потребує від нього додаткових витрат. На думку суду вказані обставини не стосуються спору щодо аліментів, який розглядається судом, тому судом також не приймаються до уваги.

При вирішення спору судом приймаються до уваги заперечення відповідача про те, що їх неповнолітній син хворіє, що потребує витрат на лікування; відповідач має середньомісячний заробіток в розмірі 4 083 грн., що є недостатнім для утримання і лікування дитини; наявність на праві власності у позивача квартири за адресою: АДРЕСА_1, ј частки земельної ділянки в Мелітопольському районі Запорізької області, а також у користуванні автомобілю, який є спільною власністю подружжя.

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем медичною картою амбулаторного хворого, в якій зазначено діагноз ОСОБА_7, та копіями квитанцій про сплату відповідачем медичних послуг, наданих сину (а.с. 36-39); довідкою про доходи ОСОБА_3 (а.с. 32); відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 30); витяг з Єдиного державного реєстру МВС України стосовно зареєстрованих транспортних засобів. (а.с. 41)

Оскільки відповідно до ст. 182 СК України на визначення розміру аліментів впливають зазначені вище обставини, суд не знаходить законних підстав для зменшення розміру аліментів, визначеного сторонами договором про сплату аліментів від 28 жовтня 2018 р., в звязку з чим у задоволені позову відмовляє.

Керуючисьст. 263-265, 279 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Запорізькій апеляційний суд через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2019 р.

Суддя О.А.Фунжий