Ухвала

19 березня 2019 року

м. Київ

справа № 332/832/18

провадження № 61-3858ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2018 року в справі за позовом заступника прокурора Запорізької області в інтересах Запорізької обласної ради, Комунального закладу «Запорізький обласний інститут післядипломної педагогічної освіти» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова апеляційного суду отримана його представником 20 липня 2018 року. 30 липня 2018 року його представником ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу на вказані судові рішення, а 30 серпня 2018 року подано уточнену касаційну скаргу. Однак ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2018 року касаційну скаргу та уточнену касаційну скаргу повернуто йому, оскільки вони подані та підписані його представником, яка не є адвокатом. Ухвала суду отримана його представником 06 лютого 2019 року.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у даній справі судових рішень свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Разом з цим, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, яке обґрунтовано тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у повній мірі, оскільки він є пенсіонером, єдиним джерелом його доходів є пенсія.

У задоволені клопотання слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведені заявником доводи та надані докази, а саме - копія пенсійного посвідчення не є підставами для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки відсутні умови, передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов'язок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду касаційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати касаційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовну заяву подано у березні 2018 року, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою становила 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1 762 грн) (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Позовна вимога заявлена в розмірі 97 345,17 грн, тому судовий збір за подання касаційної скарги в даному випадку становить 3 524 грн (97 345,17 грн х 1,5 %, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 762 грн х 200 %).

До касаційної скарги додано квитанцію від 30 серпня 2018 року № 0.0..1, з якої вбачається, що ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 500 грн.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Під час перевірки Верховним Судом зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з наданою квитанцією від 30 серпня 2018 року № 0.0..1 встановлено, що вказана сума судового збору у розмірі 500 грн не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 3 524 грн, який має бути перерахований або внесений за реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2018 року та постанови Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2018 року.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 18 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2018 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук