Єдиний унікальний номер 243/5173/19 Номер провадження 22-ц/804/2640/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Новікової Г.В., Канурної О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Корольової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 8 серпня 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Проніна С.Г. в місті Слов`янську Донецької області (повне судове рішення складено 9 серпня 2019 року), в справі номер 243/5173/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її батько ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебував на обліку в Горлівському міському відділенні Центрально-міського району управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , а з листопада 2017 року - АДРЕСА_3 .

З липня 2016 року з невідомих причин страхові виплати батькові були припинені.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 став на облік як внутрішньо переміщена особа у м. Краматорську Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, єдиним спадкоємцем є позивач.

16 листопада 2018 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа.

Для встановлення обсягу спадкового майна державним нотаріусом поданий запит до Краматорського міського відділення виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області щодо наявності заборгованості по страховим виплатам померлому ОСОБА_2 20 листопада 2018 року на вказаний запит відділом надано відповідь відсутність заборгованості перед ОСОБА_2 на дату його смерті. Не погодившись з наданою інформацією, вона звернулась до відповідача з вимогою надати інформацію щодо призначення та отримання її батьком страхових виплат, та вимогою нарахувати та виплатити їй заборгованість, яка йому належала та не була ним отримана.

Листом від 10 грудня 2018 року їй надано відповідь про те, що з липня 2016 року Дружківським міським відділенням виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області припинені виплати ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням терміну дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. 11 грудня 2018 року листом також їй повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку Дружківського міського відділення ВД ФССУ в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати з 1 серпня 2014 року по 30 червня 2016 року включно. З 1 липня 2016 року страхові виплати потерпілому зупинені у зв`язку з закінченням терміну дії довідки ВПО.

Просила суд визнати протиправними дії Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо припинення ОСОБА_2 страхових виплат з 1 липня 2016 року; зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, виплатити їй не виплачені належні ОСОБА_2 страхові виплати за період з 1 липня 2016 року по 7 вересня 2018 року.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 8 серпня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просила апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що судом неповно встановлено обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо заявлення вимог до неналежного відповідача у справі, оскільки Дружківське та Краматорське міські відділення Управління виконавчої дирекції ФСС в Донецькій області не є самостійними юридичними особами, а лише структурними підрозділами Управління.

Зазначила, що її батько знаходився на обліку в Краматорському міському відділенні Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецької області та мав отримувати виплати на підставі довідки, як внутрішньо переміщена особа за місцем фактичного проживання.

В відзиві на апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області просить апеляційний суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області залишити без змін (а.с. 75-78).

Вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим і законним, винесеним з правильним застосуванням норм матеріального права.

Висновки суду першої інстанції щодо неналежного відповідача є правильними. Позивач не зазначила відповідачем Дружківське міське відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області, яке своїм рішенням припинило нарахування ОСОБА_2 страхових виплат з 1 липня 2016 року.

Крім того, позивачем не надано доказів, що її батько дійсно перебував на обліку в Краматорському міському відділенні Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області у період з 1 липня 2016 року по 7 вересня 2018 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Корольова О.І. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України, отримавши 1 жовтня 2019 року судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 83).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , до укладення шлюбу ОСОБА_3 , є донькою ОСОБА_2 (а.с. 9).

З довідок про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 26 грудня 2014 року та № від 15 листопада 2017 року вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: АДРЕСА_1 . Фактичне місце перебування: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 (а.с. 19, 20).

Відповідно до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці №0530/6054/6054/23 від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 припинено виплату щомісячної грошової грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1674,80 грн (а.с. 17).

З постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці №0530/6054/24 від 22 вересня 2016 року видно, що ОСОБА_2 знято з обліку 30 червня 2016 року. Всі страхові виплати по справі припинені з 1 липня 2016 року (а.с. 18).

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

З повідомлення Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №01-04.2/4225 від 20 листопада 2018 року вбачається, що заборгованість по страховим виплатам відділення перед ОСОБА_2 на дату його смерті - 7 вересня 2018 року, відсутня (а.с. 13).

З інформації Дружківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області №05-10/1523 від 11 грудня 2018 року видно, що ОСОБА_2 перебував на обліку вказаного відділення як внутрішньо переміщена особа та отримував щомісячні страхові виплати з 1 серпня 2014 року по 30 червня 2016 року включно. У квітні 2015 року потерпілому була виплачена заборгованість за період з травня 2014 року по липень 2014 року. З 1 липня 2016 року страхові виплати потерпілому зупинені у зв`язку з закінченням терміну дії довідки ВПО (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 2019 року спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина складається з недоотриманих пенсії в розмірі 146598,72 грн та надбавки як «дитині війни» в сумі 2063,56 грн (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, а також у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що її батько дійсно знаходився на обліку в Краматорському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в період з 1 липня 2016 року по 7 вересня 2018 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає закону та фактичним обставинам справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Призначення і виплата страхових виплат потерпілим на виробництві внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що до складу спадщини входить сума страхових виплат, які були нараховані, але не отримані спадкодавцем за життя.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який за життя був травмований на виробництві, перебував на обліку в Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці та отримував до 30.06.2016 року страхові виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

З 1 липня 2016 року постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці №0530/6054/6054/23 від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 припинено виплату грошових сум.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За життя ОСОБА_2 не оскаржував постанову ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дружківці №0530/6054/6054/23 від 22 вересня 2016 року щодо припинення страхових виплат.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З наведених вище норм закону та обставин справи, враховуючи, що зі смертю ОСОБА_2 припинені його права та обов`язки, зокрема право на оскарження дій ФСС щодо припинення страхових виплат, апеляційний суд вважає, що таке право на оскарження дій ФСС не входить до складу спадщини.

Тому підстав для задоволення позову не вбачається.

Разом з тим, перевіряючи законність ухваленого судового рішення в частині висновку суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову через його пред`явлення до неналежного відповідача, апеляційний суд вважає помилковим, а доводи апеляційної скарги в цій частині слушними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Отже, позивач, звертаючись з зазначеним позовом, правильно визначив належного відповідача, юридичну особу - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Дружківське та Краматорське міські відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не можуть бути належними відповідачами з наведених вище підстав.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 8 серпня 2019 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 21 жовтня 2019 року.

Суддя: