Справа № 502/1722/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про надання три місяці з дня набрання рішенням законної сили, додатковий строк для звернення до нотаріуса, для звернення до нотаріуса, необхідний для подачі заяви для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія, Одеської області.

З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті постійно проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається : з ј частини житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.1985 року. позивач, відповідно до ст..1262 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . під час звернення до нотаріуса позивачу було надано роз`яснення, що нею було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, відомості про фактичне прийняття спадщини відсутні, тому рекомендовано звернутися до суду для відновлення пропущеного строку для прийняття спадщини. Наданий законом строк позивач пропустила в зв`язку з тим, що після смерті сестри довго хворіла, нікуди не виходила, тимчасово мешкала у своїх дітей (лікування після перелому ноги). Інших спадкоємців, в тому числі за заповітом та осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає.

Позивачем було подано заяву, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача Кілійська міська рада Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд розглянути справу у межах чинного законодавства України, за його відсутності.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_2 , про що 20.04.2016 року складено відповідний актовий запис № 279.

З довідки, виданої начальником відділу Реєстру територіальної громади міста апарату виконавчого комітету Кілійської міської ради 04.09.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку із смертю з 18.04.2016 року.

З свідоцтва про народження від 08.02.1952 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , батьками якої вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , актовий запис № 72.

З копії актового запису про одруження № 173, складеного Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, 22.09.1970 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та змінила прізвище на ОСОБА_7 .

ОСОБА_2 розірвала шлюб з ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 189 від 05.11.2003 року. Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище залишилось ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_8 , актовий запис № 130, батьками якої вказані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

22.09.1968 року ОСОБА_8 одружилась з ОСОБА_9 , про що складено відповідний актовий запис № 193, та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим Кіллійським бюро ЗАГС 22.09.1968 року.

Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради Вербич ОСОБА_11 від 06.09.2018 року, ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з 1997 року. її сестра ОСОБА_2 мешкала за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 ОСОБА_13 тяжко захворіла онкозахворюванням та гепатитом, вона часто лікувалася в обласній і районній лікарнях, вдома і весь час за нею доглядала ОСОБА_14 . В січні 2016 року ОСОБА_15 вже не могла вставати з ліжка, і потребувала стороннього догляду. ОСОБА_14 забрала сестру до себе, доглядала її до самої смерті. після смрті сестри, ОСОБА_1 довго хворіла, майже нікуди не виходила, тимчасово мешкала у дітей(лікувалася після перелому ноги). Саме тому не могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 .

З повідомлення наданого Теплодарською міською державною нотаріальною конторою Одеської області № 702/02-14 від 11.08.2018 р. вбачається, що ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду для відновлення пропущеного строку для прийняття спадшини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 57892191 від 11.10.2019 року спадкова справа № 77к/2018 після смерті ОСОБА_2 заведена ІНФОРМАЦІЯ_8 року за заявою ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

З досліджених доказів судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст.1223, 1262 ЦК України мав право на прийняття спадщини як спадкоємець за законом, але в нотаріальну контору в строк, передбачений законом, не звернувся за станом здоров`я, тому суд задовольняє позов.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216-1217, 1265 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан