У Х В А Л А

21.10.2019 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Чередник В.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Опікунська рада Адміністрації Київського району Харківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2019 р. до Київського районного суду м. Харкова суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Опікунська рада Адміністрації Київського району Харківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність залишення заяви без руху з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Частиною 3 ст.297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

В поданій до суду заяві, всупереч вимогам даним вимогам, відсутні обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, оскільки зазначено тільки про знаходження ОСОБА_2 на короткочасному лікуванні у 2001, 2009 роках без подальшого нагляду у психіатра та, як зазначено заявницею, особа має проблеми з пам`яттю, увагою мисленням, зараз знаходиться на стаціонарному лікуванні, однак не зазначено у якому відділенні та з яким захворюванням.

Крім того, заява містить вимогу про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначення ОСОБА_3 її опікуном.

Однак, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» №3 від 28.03.1972 р. з наступними змінами, зазначено, що вирішення інших питань (наприклад про призначення опікуна або піклувальника) до компетенції суду не входить.

Також, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 рік складає 1921,00 грн.

Однак, до заяви, всупереч вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 квитанцію про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, не додано.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 , відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із встановленням заявнику строку для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно:

- вказати обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;

- вирішити питання щодо вимог про призначення опікуном;

- сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір», що складає 384,20 грн. або надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Кошти за оплату судового збору повинні бути перераховані за реквізитами: отримувач коштів: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова " Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)" за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача).

Якщо заявник, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 297 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

При цьому суд зауважує, що залишення заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог та прийнятності заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. 177, 185, 260, 261,294, 297 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Опікунська рада Адміністрації Київського району Харківської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом 10 діб з дня вручення ухвали.

Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- Чередник В.Є.