№ 207/4381/18
№ 2/207/187/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Тюлюнової В.Г.

при секретарі - Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кам`янське справу за позовом Акціонерного товариства «оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року АТ «оператор Газорозподільної системи Дніпропетровсьгаз» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій посилаються на те, що 23.07.2018 року працівники підприємства здійснювали перевірку визначення фактичного об`єму споживання природного газу у селищі Карнаухівка м.Кам`янське Дніпропетровської області . На об`єкті за адресою вулиця Трояндова 10 встановлені:газова плита ПГ, газовий водонагрівач ГК, індивідуальне опалення, лічильник газу. Зареєстровано три особи. Під час перевірки був виявлений несанкціонований газопровід. Газопостачання було припинено шляхом механічного від`єднання газопроводу з застосуванням газозварки. Складено акт про порушення № 2231 від 23.07.2018 року, який підписала ОСОБА_1 , дружина власника житлового будинку. Відповідачу було запропоновано сплатити вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу за період з 23.07.2016 року по 30.06.2018 року у розмірі 157584,98 грн. Оскільки відповідач не сплатила вартість не облікованого(донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, підприємство вимушено було звернутися до суду з позовною заявою, в якій наполягає на стягненні вартості не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу 157584,98 грн. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн.

В судовому засіданні представник позивача Залізний В.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі , посилаючись на те, що відповідачка є дружиною власника житлового будинку, тому повинна нести матеріальну відповідальність за виявлений 23.07.2018 року за адресою АДРЕСА_2 несанкціонований газопровід.

Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона не є власником будинку АДРЕСА_2 . Договір на поставку природного газу з нею ніколи не укладався, ніяких зобов`язань на себе вона не брала. За вказаною адресою не проживала, оскільки доглядає за матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає з матір`ю за адресою АДРЕСА_3 . Акт перевірки підписала у липні 2018 року, оскільки приходила до будинку, тому що чоловік був відсутній у місті. Чоловік її помер , а вона нічого не знає і не знала про несанкціонований газопровід . Ні вона ні чоловік ніякого газопроводу не проводили. Працівники підприємства зобов`язали підписати акт, нічого не пояснюючи про наслідки його підписання, ніяких знімків при перевірці ніхто не проводив.

Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕ № 2494 від 30.09.2015 року.

Відповідно до п.п.1 п.1 гл.2 р. XI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС), до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно п.1 гл.З р. XI Кодексу ГРС, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до ч.ч. 1,3,4 гл.5 р. XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово- експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється па засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні відповідачка Сербокрил JI.A. позов не визнала та пояснила, що акт вона дійсно підписала, але при цьому підписала його з огляду на те, що, як вона розуміла, цей акт складався у зв`язку з відсутністю у неї договору на постачання газу до будинку, а оскільки нею такий договір дійсно не укладався, з урахуванням того, що вона не власником будинку, то вона цей акт і підписала. Договір на постачання газу до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , укладався її чоловіком, який і був власником цього будинку. Будинок хоч і придбаний в шлюбі, але за особисті кошти чоловіка. Вже на протязі декількох років до складання акту про порушення вона в будинку фактично не проживає, відвідує його лише інколи, що викликано необхідністю догляду за своєї матір`ю, яка проживає за іншою адресою, є особою похилого віку, хворіє на цілий ряд захворювань, в тому числі і на ішемічну хворобу серця. В будинку господарював її чоловік. В дань складання акту вона в будинку перебувала тимчасово, оскільки зайшла лише на декілька хвилин з метою забрати необхідні речі та повинна була повернутися до хворої матері. Особи, що проводили перевірку, зайшли до двору та одразу почали рити землю біля будинку, оскільки труба, по якій газ потрапляє у будинок, розташована під землею. Через деякий час вона почула між ними розмову про якусь «врізку», що це таке вона не розуміла і їй ніхто її не показував, в неї запитали, чи є в неї договір на постачання газу до будинку, на що вона відповіла, що вона такий договір не укладала, її попрохали розписатися в якомусь документі, що вона і зробила. Ніхто з представників газопостачальника їй не повідомляв про її право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Таким чином, представником позивача не надано суду доказів виконання ним вимог Кодексу ГРС, щодо зобов`язання повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Суд також виходить з того, що позивачем не доведено, що відповідачка ОСОБА_1 є споживачем послуг, які надаються позивачем за адресою зазначеною у Акті про порушення, оскільки позивачем не доведено проживання чи користування відповідачем житловим будинком на час складання Акту.

Крім того, виходячи з положень п.37 ст. 1 Закону України «Про природний газ», п.5 розділу 1 правил постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496 споживачем є - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Операторами ГР1УІ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам ( їх постачальникам), до об`єктів споживачів.

У відповідності до и.1.2. та 1.3. розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору однакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання., що .укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього договором (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Але позивачем не доведений факт укладання або акцептування ОСОБА_1 договору розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , при тому, що на час складання акту про порушення від 23.07.2018 р. існував договір постачання природного газу за даною адресою, укладений з іншою особою, і саме ця особа, вважає суд має (статус споживача, що випливає з положень п.37 ст. 1 Закону України «Про природний газ», п.5 розділу І правил постачання природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496, якими визначено, що споживачем є - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ саме на підставі договору постачання природного газу.

Суд також враховує, що позивачем здійснено розрахунок об`єму необлікованого природного газу за дворічний період: 23 липня 2016 року по ЗО червня 2018 року, що вбачається з протоколу №2258 від 25 липня 2018 року засідання комісії по розгляду атків про порушення Кодексу газорозподільних систем.

При цьому, відповідно до п.1 гл.З р. XI Кодексу ГРС розрахунок об`єму необлікованого природного газу за дворічний період допускається у випадку, якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем.

Але в наданих позивачем до суду документах, в тому числі і в Акті про порушення від 23 липня 2018 року, відсутні будь-які відомості щодо наявності підстав донарахування об`єму необлікованого природного газу за дворічний період, оскільки в них відсутнє посилання на те, що несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем.

Крім того, відповідно до п.5 глави 5 Розділу XI Кодексу ГРС представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акту про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

В акті про порушення від 23.07.2018 р. вказано, що до нього додається фото, але жодних фотографічних знімків позивачем до позову не додано.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що фотознімки в нього відсутні.

За таких обставин, з урахуванням позиції відповідачки, яка не визнала наявність несанкціонованого газопроводу, та пояснень представника позивача в судовому засіданні, який не міг чітко вказати, в якому саме місці був розташований несанкціонований газопровід і що він собою являв, суд вважає, що одного Акту про порушення не достатньо для доведеності обставин, на які посилається позивач, при чому останній всупереч вимогам ч.З ст. 12, ст. 81 ЦПК України, не довів за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, з урахуванням положень статей 76-80 ЦПК України, зазначені ним обставини щодо порушення ОСОБА_1 пп.1 п.1 гл. 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем (наявність несанкціонованого газопроводу), що могло б призвести до несанкціонованого відбору природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та спричинення матеріальної шкоди позивачу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд відповідно до вимог ст..141 ЦПК України вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн., сплачені при зверненні до суду, покласти на позивача.

Керуючись ст..ст.633,634,641,642,1166,1167 ЦК України, ст..ст.12,13,81,141,256-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Оператора газорозподільної системи Дніпропетровськгаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 коп., покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.Г.Тюлюнова