Справа № 758/8173/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ковальчук О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення права на частку у спільному майні.

31.10.18 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

11.03.19 р. позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила:

1. Накласти арешт на частку ОСОБА_2 в розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1, та заборонити відчужувати вказану частку у будь-який спосіб, у тому числі за договором дарування, застави, міни, у порядку спадкування, у тому числі через вчинення заповіту, та з використанням довіреності.

2. Накласти арешт на частку ОСОБА_4 в розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1, та заборонити відчужувати вказану частку у будь-який спосіб, у тому числі за договором дарування, застави, міни, у порядку спадкування, у тому числі через вчинення заповіту, та з використанням довіреності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення права на частку у спільному майні.

Із заяви про забезпечення позову та змісту позовної заяви вбачається те, що між сторонами виник спір майнового характеру, а саме припинення права на частку у спільному майні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Оскільки предметом даного позову є припинення права на частку у спільному майні, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе частково задовольнити дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви в частині заборони відповідачам відчужувати частку в розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1 у будь-який спосіб, у тому числі за договором дарування, застави, міни, у порядку спадкування, у тому числі через вчинення заповіту, та з використанням довіреності. Відтак, в цій частині заяви необхідно відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на частку ОСОБА_2 в розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1.

Накласти арешт на частку ОСОБА_4 в розмірі 1/3 в квартирі АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1; електронна адреса - відсутня).

Боржник: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3; РНОКПП НОМЕР_2; електронна адреса - відсутня).

Боржник: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_4; електронна адреса - відсутня).

Копію ухвали для виконання направити в Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко