Справа № 567/837/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острог цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається ,

в с т а н о в и в

в Острозький районний суд Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається.

Свій позов позивач мотивує тим, що з 12 травня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від спільного подружнього життя у них народились діти: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 січня 2012 року шлюб між ними розірваний. В свідоцтві про народження дітей позивач записана матір`ю, а відповідач батьком.

Вказує, що відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області було стягнуто аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Згідно постанови державного виконавця Острозького РВ ДВС у Рівненській області від 28 березня 2019 року виконавче провадження закінчено у зв`язку з досягненням сином повноліття.

Зазначає, що на даний час син навчається в НУ «Львівська політехніка» МОН України на першому курсі денної форми навчання з 01 вересня 2018 року на умовах контракту, стипендію не отримує. Вказаний навчальний заклад закінчить 30 червня 2022 року. Відповідно до Договору № 265-12 від 03.08.2018 року вартість навчання становить за 1 курс 12 500 грн., за 2 курс - 13 750 грн. за З курс - 15 130 грн., за 4 курс - 16 640 грн. Нею проведено оплату навчання за 1 курс повністю, а саме 03.08.2018 року в сумі 6250 грн., 28.02.2019 року в сумі 6250 грн. Будь-якої участі в оплаті навчання відповідач не брав.

Вказує, що син потребує матеріальної допомоги, оскільки він стипендії не отримує та перебуває на повному її матеріальному утриманні, однак її доходів не вистачає для належного матеріального забезпечення сина. Вона змушена нести витрати на оплату навчання, проїзд до навчального закладу та додому, придбання продуктів харчування, забезпечення одягом, взуттям, підручниками, канцелярськими знаряддями, речами першої необхідності, а також на оренду житла. Син ОСОБА_4 не працює, жодних доходів не отримує. Стан здоров`я має добрий, дивідендів не отримує, рухомого та нерухомого майна у його власності не має. Її стан здоров`я є добрим, має у власності квартиру, в якій проживає її донька з чоловіком та сином, яким вона теж регулярно надає матеріальну допомогу.

Зазначає, що відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина, хоча є працездатною особою, працює в Італії тривалий період часу, відомості про його працевлаштування та розмір доходів у неї відсутні, їй відомо, що відповідач регулярно їздить на роботу за кордон, тому має можливість надавати аліменти на утримання сина у зв`язку з навчанням.

Вказала, що у неї відсутні відомості стосовно наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, розміщення грошових коштів на банківських рахунках.

Просила позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина у зв`язку з продовженням навчання, вважає, що її вимоги є обґрунтованими щодо стягнення аліментів щомісячно в розмірі 4000 грн. і до закінчення сином навчання, однак не пізніше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Крім того просила стягнути на її користь витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 гривень, яка складається з надання консультаційного висновку - 500 грн., опрацювання документів - 500 грн., підготовка позовної заяви - 1500 грн. 00 коп., представництво в суді та участь в судових засіданнях - 2500 грн. 00 коп.

Ухвалою судді Острозького районного суду Рівненської області від 16.07.2019 було відкрите провадження по справі. Вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Керуючись процесуальним правом, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 43, ст. 174, ст. 178 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву. В якому зазначив, що не визнає позовні вимоги та заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина у зв`язку з навчанням у розмірі 4000 грн. 00 коп. щомісячно до закінчення навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

Вказав, що відповідно до рішення Острозького районного суду від 11 квітня 2018 року змінено розмір аліментів, що стягувалися з нього на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття. За постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.03.2019 за виконавчим листом № 567/1353/17, аліменти сплачені в повному обсязі, включно по 19.05.2019, окрім того існує переплата в розмірі 3524 грн. 85 коп. Вказав, що рішення суду виконував, та боргу по сплаті аліментів не має про що свідчать квитанції від 07.03.2019, 02.04.2019, 03.05.2019, 03.06.2019, 02.08.2019, 03.09.2019.

Вказав, що аргументи позивачки, що син перебуває на її повному утриманні та про те, що він не сплачує аліментів і не надає жодної матеріальної допомоги є безпідставними та не відповідають дійсності. Він постійно виконував обов`язок щодо надання матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням як до, так і після досягнення повноліття.

Зазначив, що на даний момент у нього відсутні доходи чи заробіток, так як він не має роботи, та не є працевлаштований. Перебуває тимчасово закордоном в пошуках працевлаштування, а відтак не має постійного заробітку (доходу). Крім того сплачує аліменти на утримання іншої дитини від шлюбу з позивачкою, а саме дочки, ОСОБА_5 до досягнення нею двадцяти трьох років у зв`язку з продовженням навчання, відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області № 567/1202/17. Окрім цього, у нього є інша сім`я та малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка потребує утримання та матеріальної допомоги.

На думку відповідача, визначений позивачем розмір аліментів в розмірі, 4000 грн. 00 коп. є надмірним та непропорційним.

Окрім того, відповідач заперечив щодо стягнення з нього витрат за надання правничої допомоги розмірі 5000 грн., посилаючись на ч. 4 ст. 137 ЦПК України вказав, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним.

Користуючись ст. 179 ЦПК України, позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що син навчається в НУ «Львівська політехніка» МОН України на другому курсі денної форми навчання з 01 вересня 2018 року на умовах контракту, стипендію не отримує, який закінчить 30 червня 2022 року. Нею проведено оплату навчання за 1 курс повністю, а саме 03.08.2018 року в сумі 6250 грн., 28.02.2019 року в сумі 6250 грн., за 2 курс сплачено половину вартості навчання, а саме 6250 грн. Будь-якої участі в оплаті навчання відповідач не брав. Син перебуває на її повному утриманні, від відповідача він отримує нерегулярно матеріальну допомогу в сумі 1000 грн. в місяць, хоча такий розмір аліментів не є достатнім.Зазначила, що син потребує матеріальної допомоги, оскільки стипендії не отримує та перебуває на повному її матеріальному утриманні, її доходів не вистачає для належного матеріального забезпечення сина. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина в достатньому розмірі.

Вказала, що відповідач є працездатною особою, працює в Італії тривалий період часу, їй відомо, що відповідач більше 15 років проживає в республіці Італія та працює там офіційно в готелі швейцаром, однак це приховує, чим вводить в оману щодо дійсного матеріального стану та працевлаштування. Жодних доказів про те, що відповідач не працевлаштований до відзиву не додає. Відповідач приховує своє справжнє працевлаштування та розмір доходу за кордоном, він має можливість надавати аліменти на утримання сина у зв`язку з навчанням.

Зазначила, що до відзиву жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують регулярну сплату аліментів та їх достатній розмір на утримання сина у зв`язку з навчанням, відповідач не додав. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати відповідною лікарською комісією, відповідачем суду не представлено, відтак, вважає, що ОСОБА_2 , як батько їхнього сина ОСОБА_4 , не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з нею, як матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може працювати та сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина.

Також просить суд взяти до уваги те, що твердження відповідача у відзиві на позовну заяву щодо відсутності детального опису понесених судових витрат, то таке твердження є надуманим та безпідставним, оскільки до позовної заяви додано всі підтверджуючі документи та вказано усі обставини щодо обґрунтування позовних вимог та підтвердження понесених судових витрат, як це передбачено ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.2012, виданим відділом РАЦС Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №54 (а.с.10).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області № 1713/76/12 від 20.01.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 12.05.1998 року відділом ДРАЦС Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №25. (а.с.11-12).

Згідно з довідкою № 338 від 02.07.2019, виданою Національним університетом «Львівська Політехніка» ОСОБА_4 є студентом 1- курсу освітнього ступеня бакалавр денної форми навчання. Термін навчання закінчується в червні 2022 року. (а.с.13).

Згідно договору № 265-12 від 03.08.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та НУ «Львівська політехніка» , вартість навчання становить за 1 курс 12 500 грн., за 2 курс - 13 750 грн.. за 3 курс - 15 130 грн., за 4 курс - 16 640 грн. Термін дії договору з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року ( а.с.14-15).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 50408, 03.08.2018 року ОСОБА_1 сплатила за навчання, згідно договору 265-12 від 03.08.2018- 6250 грн.( а.с.16).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 01658, 28.02.2019 року ОСОБА_1 сплатила за навчання, згідно договору 265-12 від 03.08.2018 року 6250 грн.( а.с.17).

Відповідно до договору майнового найму від 01.10.2018 року, № 21/05, ОСОБА_1 орендує квартиру в АДРЕСА_1 ( а.с.18-24).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 56542471 від 28.03.2019 року, завершено виконавче провадження за виконавчим листом № 567/1353/17. Аліменти сплачені в повному обсязі. ( а.с.25).

Відповідно до посадочних документів АТ «Укрзалізниці» ОСОБА_4 здійснював поїздки зі ст. Кивин до м. Львів та з м. Львів до ст. Кривин: 06.04.2019, 04.05.2019, 08.04.2019, 31.05.2019, 03.06.2019, 27.06.2019, 28.06.2019, 01.07.2019. ( а.с.26-33).

Відповідно витягу з бази даних «Відомості про осіб, які переткнули державний кордон України» Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, ОСОБА_2 перетинав кордон в пункті пропуску Чоп (Тиса) 28.10.2017 року, 09.11.2017 року ( а.с.51).

Згідно квитанцій від 07.03.2019, 02.04.2019, 03.05.2019, 03.06.2019, 02.08.2019, 03.09.2019 ОСОБА_2 здійснював оплату аліментів на ім`я ОСОБА_4 ( а.с.59-63).

Відповідно до довідки Острозького відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області № 9271 від 06.09.2019 року, станом на 15.08.2019 року існувала переплата в розмірі 1191,18 грн., за виконавчим листом 567/1202/17 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 ( а.с.64).

Відповідно до довідки Острозького відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області № 9272 від 06.09.2019 року, станом на 28.02.2019 року існувала переплата в розмірі 3524,85 грн., за виконавчим листом 567/1353/17 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 ( а.с.65).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 07487, 13.09.2019 року ОСОБА_1 сплатила за навчання, згідно договору 265-12 від 03.08.2018 року 6875,00 грн.( а.с.72).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідно ч. 1ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аліментні зобов`язання між батьками і повнолітніми дітьми регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб стягнення аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно зі статтею 6 СК України дитиною визнається особа до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений главою 16 СК України. Вказана глава передбачає стягнення аліментів на період навчання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 досяг повноліття, що підтверджується паспортом громадянина України з безконтактним електронним носієм, № НОМЕР_2 дата видачі 12.04.2017, орган, що видав - 5623 (а.с.8).

ОСОБА_4 є студентом 2 курсу денної форми навчання НУ «Львівська Політехніка». Термін навчання з 01.09.2017 до 30.06.2020, що підтверджується довідкою Національного авіаційного університету. Термін навчання за освітнім ступенем бакалавр з 01.09.2018 по 30.06.2022.

ОСОБА_4 навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку і не отримує стипендії, та відповідно потребує матеріальної допомоги.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Судом враховується той факт, що відповідач є чоловіком працездатного віку, не надав доказів, щодо свого місця роботи чи перебування на обліку в Державній службі зайнятості. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини яка навчається. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно з 17.10.2017 року по 30.06.2020 року за умови продовження навчання.

Окрім того судом взято до уваги той факт, що відповідач постійно виконував обов`язок щодо надання матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням як до, так і після досягнення повноліття.

Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області 567/1202/17 від 23.04.2018 було встановлено, що у відповідача є інша сім`я та малолітня дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.67).

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що відповідач фактично має інших утриманців, якою є його повнолітня донька ОСОБА_5 , на утримання якої з відповідача стягнуто аліменти, та малолітня донька ОСОБА_6 від іншого шлюбу, тому суд вважає, що розмір аліментів який просить стягнути позивачка з відповідача є неспівмірним та повинен бути меншим заявленим позовним вимогам.

Окрім того в судовому засіданні встановлено, що не спростовано відповідачем в поданому до суду відзиві та не додано до матеріалів справи жодних доказів про те, що ОСОБА_2 не працевлаштований, та що у нього відсутні джерела доходу, що позбавило його надавати матеріальну допомогу сину.

Суд, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, стан здоров`я сторін, та наявність у відповідача інших утриманців та виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі, 2500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення ним 23 років за умови продовження навчання. Таке рішення відповідає, як інтересам сина, так і засадам розумності, виваженості і справедливості, тому позовні вимоги підлягають до задоволення часково.

Позивач є звільненена від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути, судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги пов`язується із належним їх визначенням, наявністю розрахунку витрат щодо обсягу, видів наданих послуг. Якщо мають місце додаткові (супутні) витрати, такі теж повинні підтверджуватися розрахунком. Фактична оплата гонорару, інших витрат підтверджується належними і допустимими документальними доказами. Належним і допустимим доказом щодо наявності відповідних підстав для виникнення грошових зобов`язань є зафіксовані у письмовій формі умови договору, що в подальшому слугують підставами для розрахунків між сторонами та для обліку відповідних операцій, які, у свою чергу, теж фіксуються лише у документальній формі .

Позивачкою вимагалося відшкодування витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, розмір яких складає 5000 грн .

На підтвердження понесених витрат надано: детальний розрахунок суми судових витрат, Договір про надання професійної правничої допомоги в цивільному провадженні від 18.06.2019, копію квитанції до прибуткового ордеру № 267 від 18.06.2019 року на суму 5000 грн. (а. с. 34,36).

Відповідач ОСОБА_2 в поданому до суду відзиві, заперечив, щодо розміру витрат на оплату послуг адвоката, вказавши, що такий розмір має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та ціною позову.

Позивачкою підтверджено витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Проте, розмір зазначених витрат не відповідає вимогам співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

За наданим суду розрахунком витрат на надання правничої допомоги позивач сплатила адвокату за надання консультаційного висновку - 500 грн.; опрацювання документів - 500 грн.; підготовка позовної заяви - 1500 грн. 00 коп. представництво в суді та участь в судових засіданнях - 2500 грн. 00 коп. Всього розмір витрат на надання правової допомоги становить - 5000 грн. 00 коп.

Так в судовому засіданні було встановлено, що позивачці ОСОБА_1 адвокатом було надано консультаційний висновок, опрацьовано документи та підготовлено позовну заяву.

Однак, як вбачається з матеріалів справи жодного судового засідання, де б адвокат представляла інтереси позивачки в суді проведено не було, так як фіксування судових засідань технічними засобами у справі не здійснювалось. Також судом при вирішенні даного питання взята до уваги зазначена ціна позову та складність справи, та враховано витрачений адвокатом час. Відтак, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення витрат за надання правничої допомоги задовольнити частково в розмірі 2000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі ст. ст. 6, 179, 181, 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з навчанням в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 09 липня 2019 року до закінчення навчання, однак не пізніше як до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь держави судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) 2 (дві) тисячі гривень 00 коп., витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2019 року .

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.