П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 761/11003/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/12209/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 7 вересня 2007 року приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. вчинив виконавчий напис, яким запропонував звернути стягнення на належне позивачу нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:029:0045, яка знаходитися в селі Тухля Сколівського району Львівської області; земельну ділянку площею 0,0600, кадастровий номер :01:014:0193, земельну ділянку площею 0,0760, кадастровий номер :01:014:0307, які знаходяться в селі Волосянка Сколівського району Львівської області.

Аргументуючи заяву тим, що сума заборгованості була спірною, а тому виконавчий напис вчинено з порушенням встановленої процедури, позивач просив суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову у якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого написа нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. від 27 вересня 2007 року № 2282 та зупинити реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів (реєстраційний номер лоту 333890, земельна ділянка площею 0,0760, кадастровий номер :01:014:0307, яка знаходиться в селі Волосянка Сколівського району Львівської області; реєстраційний номер лоту 333887, земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:029:0045, яка знаходитися в селі Тухля Сколівського району Львівської області).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. від 27 вересня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за номером 2282, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: село Тухлі Сколівського району Львівської області, кадастровий № :01:029:0045; земельну ділянку площею 0,0600 га, яка розташована за адресою: село Волосянка , Сколівського району Львівської області, кадастровий № :01:014:0193; земельну ділянку площею 0,0760 га, яка розташована за адресою: село Волосянка , Сколівського району, Львівської області, кадастровий № :01:014:0307, до набрання рішенням у справі законної сили. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

У квітні 2019 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" подав клопотання про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що у провадженні Сколівського районного суду Львівської області вже перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав, в якій позивачем двічі подавались заяви про забезпечення позову, у задоволенні яких судом відмолено. Крім того, судом не враховано, що саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 за останнім виникла заборгованість, що стало передумовою для звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також, зазначає про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Ураховуючи наведене, заявник просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року у задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а також застосувати до позивача заходи процесуального примусу. Скаржник зазначає, що у провадженні Сколівського районного суду Львівської області перебуває аналогічна справа і судом було двічі відмовлено у задоволеннізаяви позивача про забезпечення позову, а тому висновки суду про відсутність підстав для забезпечення позову мають преюдиційний характер; суд першої інстанції помилково зазначив назву процесуального документа із яким заявник звернувся до суду, оскільки таким документом є клопотання, а не заява, як зазначив суд, крім того порушено строк розгляду вказаного клопотання; суд не надав оцінку доказам зловживання позивачем процесуальними правами, які полягають у поданні двох аналогічних позовів до Сколівського районного суду Львівської областіта Шевченківського районного суду; забезпечення позову порушує права відповідача щодо розгляду справи у розумні строки; позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу до суду не подали.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з указаним позов, на його думку, стало порушення процедури вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю.

Постановляючи ухвалу про відмову у скасуванні заходів зустрічного забезпечення, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір про право, який наразі не вирішений, а заявником не наведено достатніх підстав для скасування застосованих заходів забезпечення позову.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до частин 1, 2 статі 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з частинами 7, 8 статі 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За приписами частин 9, 10 статі 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості), який означає відповідність застосованого забезпечувального заходу потенційним збиткам позивача, включає в себе серйозність підстав вимоги заявника, відповідні публічні інтереси, якщо такі є, терміновість потреби для вжиття попередніх заходів.

Колегія суддів вважає обґрунтованими підстави для вжиття заходів забезпечення позову, наведені заявником, та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для їх скасування.

Так, між сторонами існує спір про право, розгляд справи по суті не закінчено, а тому підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги у своїй сукупності є ідентичними доводам клопотання ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про скасування заходів забезпечення позову, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, вона є достатньо аргументованою, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Посилання ж у апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у невірному зазначенні процесуального документу з яким заявник звернувся до суду та порушення строку його розгляду не є тією підставою з якою чинне законодавство пов`язує можливість скасування правильного по своїй суті судового рішення, а тому такі доводи відхиляється судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статі 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому колегія суддів зазначає, що вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову є дискреційними повноваженнями суду і відмова у задоволенні такого клопотання не являється порушенням права на справедливий судовий розгляд у розумінні статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: