Ухвала

Іменем України

21 березня 2019 року

м. Київ

справа №554/9108/16-ц

провадження №61-2851ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

Пророка В. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 23 січня 2019 року у справі за позовомОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Валендюк Владислава Сергійовича про визнання кредитного договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора про кредитного договору припиненим.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року залучено до участі в справі правонаступника відповідача публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРБІМАРКЕТ».

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що публічне акціонерне товариство «Банк "Фінанси та Кредит» не надано належних доказів на підтвердження відступлення товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРБІМАРКЕТ» права вимоги за кредитним договором

від 08 вересня 2008 року. Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що договір про відступлення прав вимоги був підписаний 12 червня 2018 року, а станом на 26 червня 2018 року кредитний договір від 08 вересня 2008 року є припиненим.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну правонаступником з наданням йому статусу правонаступника сторони у справі.

Заміна кредитора у даному випадку є обставиною, за якої відбувається процесуальне правонаступництво, що є можливим на всіх стадіях цивільного процесу.

Встановивши, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРБІМАРКЕТ» набуло право вимоги публічного акціонерного товариства «Банк "Фінанси та Кредит» за кредитним договором

від 08 вересня 2008 року, який є предметом спору у даній справі, апеляційний суд прийшов вірного висновку про залучення до участі у справі правонаступника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРБІМАРКЕТ».

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не вбачається неправильного застосування апеляційним судом норм процесуального права. Правильність застосування норм ЦК України є очевидною.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідатора Валендюк Владислава Сергійовича про визнання кредитного договору припиненим.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська