Справа № 360/2963/18
Провадження № 2/369/2349/19
18.10.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Заїці О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням позичити йому 40 000 грн.. Вказана сума грошових коштів бла надана ОСОБА_2 в борг, за умов повернення вказаної суми до 04.01.2017 року.
На підтвердження передачі грошових коштів ОСОБА_2 власноруч, в приміщенні відділення банку «Райффайзен Банк Аваль», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пирогова, 7-7-б, написав розписку і отримав грошові кошти.
Однак, ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором не виконав, грошові кошти у визначений строк не повернув. Станом на 20.12.2018 року грошові кошти повернуті не були.
Загальна сума заборгованості становить 40 000 грн. + 8 160 грн. (інфляційних втрат) + 2 347,39 грн. (3 % річних) = 50 507,39 грн..
Кількість днів прострочення нараховано за 714 днів, інфляційні втрати в загальному розмірі становлять у розмірі 8 160 грн..
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти, а саме суму боргу у розмірі 40 000 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 8 160 грн., суму 3 % річних в розмірі 2 347,39 грн., та понесені судові витрати.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву, в якій позивач позов підтримав та просив проводити розгляд справи у його відсутності.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки позивач ОСОБА_1 в поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач ОСОБА_2 повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2016 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 40 000 грн., які зобов`язався повернути до 04 січня 2017 року.
На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 видав письмову розписку від 29 грудня 2016 року.
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на час звернення з позовом до суду відповідач ОСОБА_2 борг позивачу ОСОБА_1 не повернув.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
За 714 днів прострочення (за період з 05.01.2017 року по 20.12.2018 року) позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 2 347,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 8 160 грн..
Враховуючи викладене, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків по поверненню коштів з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 50 507,39 грн..
Понесені витрати по сплаті 704,80 грн. судового збору слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 ..
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат у розмірі 14,38 грн. комісії за оплату судового збору та 23,00 грн. квитанція по сплаті за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав, то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки дані витрати не відносяться до судових витрат у відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України, а тому не підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 15, 16, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 80, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281, 282, 282, 284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в загальному розмірі 50 507,39 грн., яка складається із суми боргу 40 000 грн., 3 % річних у розмірі 2 347,39 грн., інфляційні втрати 8 160 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн..
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне рішення складено 21 жовтня 2019 року.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.