Справа № 333/6337/18
Провадження № 2/333/505/19

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання Кунець В.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод власникам у здійсненні ними права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
встановив:
Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником 53/100 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 13.01.2012 року. 29 липня 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) та ОСОБА_3 (далі - відповідач) уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач продав та передав у власність, а Позивач купила та прийняла у власність 47/100 частини квартири АДРЕСА_1. На день подання позовної заяви, позивач є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Згідно п. 15 вищезазначеного Договору купівлі-продажу, відповідач зобовязувався в строк до
29.09.2016 року - знятися з реєстраційного обліку за даною адресою. ОСОБА_4 залишається зареєстрований у квартирі, що належить Позивачу на праві власності. Фактично Відповідач в квартирі не мешкає, його речей немає. Жодних правових підстав для проживання та реєстрації у вищевказаному житловому приміщенні і майнових прав щодо нерухомого майна у Відповідача немає. Відмова відповідача від зняття з реєстрації створює перешкоди у здійснені права власності Позивача, яка не може вільно користуватись нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, позивач просить усунути їй перешкоди у здійсненні нею права власності на дану квартири шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача підтримав дані позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених в позові, відносно ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повторно не зявився у судове засідання. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «за закінченням строку зберігання». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Відзиву на позовну заяву відповідач не надавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПУ України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
ОСОБА_4 до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, 19.03.2019 р. судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору дарування від 13.01.2012 року (а.с. 5-7) та договору купівлі-продажу від 29 липня 2016 року (а.с.7-8, 9). Згідно умов останнього договору позивач купила та прийняла у власність та відповідач продав та передав у власність 47/100 частини квартири АДРЕСА_1.
Згідно п.15 вищезазначеного договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_3 зобовязався в строк до 29.09.2016 року знятись із реєстраційного обліку за даною адресою.
З матеріалів справи (а.с.15) вбачається, що до теперішнього часу відповідач зареєстрований у квартирі, власником якої є позивач.
Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав свої договірні зобовязання та не знявся з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою. Наявність реєстрації відповідача в квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, перешкоджає їй в повній мірі розпоряджатися та володіти своєю власністю, вимагає від неї додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі.
Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, позовні вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив користування вищезазначеною квартирою є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем спосіб захисту зможе відновити порушені її права як власника квартири.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10,12,13, 263-265, 268 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод власникам у здійсненні ними права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №107 в будинку №13 по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 25.03.2019 р.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й. Наумова