Єдиний унікальний номер 725/1422/19
Номер провадження 2-з/725/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Стоцька Л. А. , за участю секретаря Майстрюк В.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

13.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «Чернівціобленерго» в особі Чернівецького РЕМ про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобовязання поновити електропостачання.

Тоді ж позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом відновлення електропостачання. У поданій заяві ОСОБА_1 посилався на те, що являється власником квартири №6, що по вул. Б.Хмельницького, 89 м.Чернівці. 07.12.2018 року квартиру без його відома та згоди було відключено від електропостачання. Такими діями АТ «Чернівціобленерго» його фактично було позбавлено права користування зазначеною квартирою. У разі не застосування заходу забезпечення позову шляхом відновлення електропостачання збільшується ймовірність повного знищення системи опалення, оскільки в вода в трубах при мінусовій температурі розширюється та може їх пошкодити. Просив зобовязати АТ «Чернівціобленерго» невідкладно на протязі одного робочого дня за власний рахунок відновити електропостачання та підключити до системи розподілу електричної енергії квартиру №6, що по вул. Б.Хмельницького, 89 м. Чернівці.

Із предявленої до суду позовної заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до з суду з декількома позовними вимогами немайнового та майнового характеру, зокрема з позовною вимогою про зобовязання АТ «Чернівціобленерго» в особі Чернівецького РЕМ поновити електропостачання квартири 6, що по вул. Б.Хмельницького, 89 м.Чернівці.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із наступного:

Так, за змістом ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що надані в п.4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд враховує обмеження, визначені ч.10 ст.150 ЦПК України, відповідно до яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позивачем було обрано захід забезпечення позову, який за своєю суттю є тотожнім одній із предявлених позовних вимог, що є недопустимим. Окрім того, обраний захід забезпечення позову жодним чином не впливає на можливість виконання майбутнього судового рішення у справі .

Зважаючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову не може бути застосований судом, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька