Справа № 265/5547/19
Провадження № 2/265/1605/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2019 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить 14/25 частина домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2018 року, виданого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 1-771, зареєстрованого в Єдиному реєстрі права власності на нерухоме майно за № 29451814. В будинку окрім неї зареєстрований також відповідач ОСОБА_2 , який в цей будинок не вселявся, особистого майна в ньому немає, місце його проживання їй не відомо, участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла не приймає. Реєстрація відповідача в цьому житлі створює для неї як для власника, перешкоди, адже вона змушена нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованого у будинку відповідача, та позбавлена можливості оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житлом. Тому просить визнати його таким.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Суд за згодою позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 14/25 частина житлового будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2018 року, виданого Четвертою маріупольською нотаріальною конторою, реєстр № 1-771, зареєстрованого в Єдиному реєстрі права власності на нерухоме майно за № 29451814.

Згідно інформації Лівобережного районного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту Адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 04-10-6726 від 25.08.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 25.08.2005 року по теперішній час.

З акту про фактичне проживання, виданого КСН «Первомайський» від 15 жовтня 2019 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 фактично не проживає відповідач ОСОБА_2 .

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад рік, чим створює позивачки перешкоди в користування ним.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є власником 14/25 частини будинку АДРЕСА_1 , а відповідач, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, визнання таким що втратив право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права власності на належну їй 14/25 частину будинку АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька Донецької області таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Копилова