Номер провадження: 22-ц/813/6379/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

у порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України розглянула апеляційну скаргу представника закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку,

II. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

09.08.2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до закритого акціонерного товариства ЗАТ «Одесакондитер» (далі-Товариство) про стягнення з відповідача невиплаченої заробітну плату у розмірі 3 020,62 гривень та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 18 381,60 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

На підставі наказу Товариства від 23.06.1992 року ОСОБА_1 прийнято на посаду карамельника 1-го разряду до карамельного цеху. 03.04.2007 року її переведено на посаду контролера КПП до служби внутрішньої охорони Товариства, а 03.05.2017 року переведено на посаду старшого контролера КПП Товариства. Наказом № 24/ок від 07.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням.

Заробітна плата з січня 2018 року по квітень 2018 року та заробітна плата за час щорічної відпустки перерахована у сумі 13 381,84 гривень. Про розмір заробітної плати, яка належить до виплати у зв`язку із звільненням, ОСОБА_1 стало відомо з листа 15-4-630/03-13-4468 від 15.05.2018 року від головного управління Держпраці в Одеській області. Позивачка неодноразово зверталась до товариства з вимогою виплатити заборгованість по заробітній платі, однак відповідач залишив ці звернення поза увагою. 17.07.2018 року відповідач виплатив позивачці 10 361,22 гривень, що підтверджується листом 69/31 від 17.07.2018 року.

Посилаючись на те, що строк затримки розрахунку по заробітній платі становить 92 календарних дні, позивачка просила про задоволення позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Суд стягнув з Товариства на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату у сумі 3 020,62 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 18 381,60 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги )

Товариство не погодилось із рішенням суду від 16.05.2019 року і в особі представника подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині скасувати і постановити нове рішення в частині стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 3 020,62 гривень, посилаючись на незаконність рішення суду в цій частині.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Апеляційна скарга представника Товариства зазначає:

07.05.2018 року ОСОБА_1 звільнена з займаної посади за власним бажанням, певний час Товариство мало заборгованість перед позивачкою по заробітній платі, яка виникла через відсутність достатніх коштів для погашення.

Станом на 17.07.2018 року ОСОБА_1 Товариством виплатило заробітну плату за січень 2018 року у сумі 3 230,74 гривень, лютий 2018 року - 3 244 гривень, квітень 2018 року - 3 647,16 гривень, травень 2018 року - 238,66 гривень, що разом становить 10 361,22 гривень.

За березень 2018 року ОСОБА_1 нараховано і виплачена заробітна плата у сумі 3 259,87 гривень, а не 3 020,62 гривень, як просила ОСОБА_1 у позовній заяві, що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 10.08.2018 року.

Копія відомості про виплату заробітної плати надавалась Товариством до суду першої інстанції, однак суд не прийняв ці відомості до уваги під час розгляду справи і дійшов помилкового висновку щодо необхідності повторного стягнення заробітної плати за березень 2018 року.

Встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про рахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100; відповідно до п.2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплат.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивач не скористалась правом та відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу Товариства не надала.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

На підставі наказу Товариства від 23.06.1992 року ОСОБА_1 прийнято на посаду карамельника 1-го розряду до карамельного цеху, наказом від 03.04.2007 року ОСОБА_1 переведено на посаду контролера КПП до служби внутрішньої охорони товариства з 03.04.2007 року, наказом від 03.05.2017 року ОСОБА_1 переведено на посаду старшого контролера КПП Товариства, а наказом № 24/ок від 07.05.2018 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за власним бажанням (а.с.6,7).

Заробітна плата з січня 2018 року по квітень 2018 року та заробітна плата за час щорічної відпустки перерахована ОСОБА_1 у розмірі 13 381,84 гривень, однак не виплачена, про що останній стало відомо з листа від 15.05.2018 року Головного управління Держпраці в Одеській області.

17.07.2018 року Товариство виплатило ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 361,22 гривень, що підтверджується листом від 17.07.2018 року.

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

До апеляційної скарги Товариство додало копію уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 03.12.2018 року, яка відсутня в матеріалах справи.

Згідно уточненої позовної заяви ОСОБА_1 від 03.12.2018 року, остання визнала, що Товариство виплатило їй заробітну плату за березень 2018 року у розмірі 3 259,87 гривень 10.08.2018 року, а тому вона заявляє лише вимоги про стягнення з Товариства середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 18 981 гривень (а.с.46,47).

Факт перерахування Товариством на картковий рахунок ОСОБА_1 10.08.2018 року заробітної плати за березень 2018 року у розмірі 3 259,87 гривень також підтверджується копіями платіжного доручення №33 та відомості №7 від 10.08.2018 року (а.с.49).

Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із затримкою розрахунку при звільненні та стягненням невиплаченої заробітної плати, які регулюють нормами КЗпП України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і задовольняючи позов в частині стягнення заробітної плати за березень 2018 року виходив з того, що 17.07.2018 року Товариство виплатило ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 10 361,22 гривень і залишок заборгованості по заробітній платі становить 3 020,62 гривень.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині стягнення заробітної платі за березень 2018 року у розмірі 3020,62 гривень з наступних підстав.

Кожен має право на працю, належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП КУкраїни.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівників, які мають дітей ( ч. І ст. 83 КЗпП України).

10.08.2018 року, задовго до прийняття рішення у даній справі (16.05.2019 року), Товариство перерахувало на картковий рахунок позивачки ОСОБА_1 заробітну плату за березень 2018 року у розмірі 3 259,87 гривень, що підтверджується копіями платіжного доручення №33 та відомості №7 від 10.08.2018 року.

Зазначені обставини визнані самою ОСОБА_1 в уточненій заяві до суду від 03.12.2018 року (а.с.46-47).

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за березень 2018 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення в цій частині про відмову ОСОБА_1 у позові про стягнення 3 020,62 гривень.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи та аргументи відповідача у скарзі щодо необґрунтованості стягнення заробітної плати за березень 2018 року у розмірі 3 020,62 гривень прийняті до уваги і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Апеляційна скарга представника відповідача зазначає про оскарження рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення заробітної плати у розмірі 3 020,62 гривень (а.с.45).

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України)

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати у розмірі 3 020,62 гривень.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3, ч.7 ЦПК України).

Оскільки позивачу, звільненого від сплати судових витрат,відмовлено у позові про стягнення 3 020,62 гривень, понесені Товариством судові витрати, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п. 2, 376 ч. 1 п. п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2019 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 3 020,62 гривень - скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у позові до закритого акціонерного товариства «Одесакондитер» про стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі 3020,62 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 23.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Г.Я. Колесніков