РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/1710/17

Провадження № 22-ц/4815/1191/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Бондаренко Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ЛЬВІВТРАНСГАЗ",

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - адвоката Гасай М.Б. на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 31 травня 2019 року, ухваленого в складі судді Грипіч Л.А., у справі № 564/1710/17,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "ЛЬВІВТРАНСГАЗ" про відшкодування збитків, внаслідок погіршення якості грунтового покриву, знищення посівів та стягнення моральної шкоди.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок, які розташовані на території на території Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області на підставі державних актів про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , РВ№048224 від 11.02.2004 року. Відповідачем, без погодження з ним, у листопаді 2015 року порушено цілісність грунтів та проведено ремонтні роботи на його земельній ділянці, в результаті чого були знищенні посіви та погіршення якості земельної ділянки.

Просив суд стягнути моральну шкоду у розмірі 18258 грн.; 31650 грн. відшкодування на відновлення якості ґрунтового покриву порушених ділянок; 5175,76 грн. матеріальних збитків, 6250 грн. понесених за виготовлення проекту відновлення якості ґрунтового покриву пошкоджених ділянок.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 18 258 грн. моральної шкоди, завданої протиправними діями та 15 031,15 грн. відшкодування на відновлення якості ґрунтового покриву порушеної ділянки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Укртрансгаз" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Скаржник вказує, що технічна рекультивація земельних ділянок за результатами проведених робіт здійснена про що у матеріалах справи наявна довідка.

Покликається на те, що проведене у 2016 році агрохімічне обстеження ґрунтів не може свідчити про погіршення якості ґрунтового покриву земельних ділянок позивача внаслідок діяльності відповідача.

Зазначає, що судом першої інстанції при розгляді справи не досліджено причинно-наслідкового зв`язку між діяльністю відповідача та погіршенням родючості землі в межах земельних ділянок позивача, яка ним заявлена.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,3378 га, кадастровий номер :05:004:0049, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с.Дюксин, Костопільського району, Рівненської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , виданим 11.02.2004 року на підставі розпорядження Костопільської райдержадміністрації від 03.10.2003 року №455-Р, акт №15 та земельної ділянки, площею 0,3378 га, кадастровий номер :05:004:0050, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Дюксин, Костопільського району, Рівненської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданим 11.02.2004 року на підставі розпорядження Костопільської райдержадміністрації від 03.10.2003 року №455-Р, акт № 21.

В листопаді 2015 року Рівненським ЛВ УМГ проводилися планові ремонтні роботи ізоляційного покриття на магістральному газопроводі «Турійськ-Луцьк-Рівне» ДУ 700 мм. на км 125.9-127,08 загальною довжиною 1180 м, у зв`язку з чим було порушено цілісність грунтів на земельних ділянках, які знаходяться в с. Дюксин, Костопільського району Рівненської області, зокрема ділянок №5 та 6 масив №3, що належать позивачу.

Комісією Дюксинської сільської ради складено акт від 04.03.2016 року про нанесення шкоди даним земельним ділянкам та часткове знищення озимих посівів.

За результатами проведення огляду та здійснення контрольних промірів комісією встановлено, що під час проведення ремонтних робіт було погіршено якість ґрунтового покриву, шляхом глибокого розкопування та послідуючого рівняння площі, забруднення сторонніми предметами, окрім того, було частково знищено посіви озимини. Попередні проміри показали, що було пошкоджено земельну ділянку належну ОСОБА_1 , орієнтовно на площі 0,2600 га, з яких 0,0700 га було засіяно озимою пшеницею.

Згідно висновку Рівненської філії державної установи «Інститут охорони грунтів України» від 05.09.2016 року щодо обстеження земельних ділянок площею 0,203 та 0,137 га, які знаходяться у користуванні ОСОБА_1 на території Дюксинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, при проведенні агрохімічного обстеження грунтів вказаних земельних ділянок, встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_1 , площею 0, 137 га спостережено порушення верхнього гумусованого орного шару грунту, що призвело до збіднення орного шару на мікроорганізми. За результатами агрохімічних досліджень встановлено дуже низький вміст гумусу, що відносить такі землі до деградованих. Для відновлення вмісту гумусу та доведення до початкових рівнів забезпеченості елементів живлення необхідно провести агротехнічні та агрохімічні заходи.

Згідно акта визначення збитків та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 07 грудня 2018 року, затвердженого розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації від 13 грудня 2018 року № 412 збитки становлять 12 315,55 грн. без урахування доставки та 15 031,15 грн. з урахуванням доставки.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, є слідством такої протиправної поведінки.

Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача.

Отже, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Підстави і порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначені статями 156, 157 ЗК України.

Відповідно до статті 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За правилами частин першої, другої статті 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок).

Згідно з положеннями Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (пункт 1).

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2). Збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (пункт 5).

Відповідно до ст. 15 Закону України Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів підприємства магістральних трубопроводів під час виконання капітальних та інших планових робіт з метою забезпечення безаварійної експлуатації магістральних трубопроводів без оформлення речових прав на земельні ділянки мають право: облаштовувати під`їзні шляхи та пересуватися будь-якими видами транспорту і спеціальної техніки на об`єкти магістральних трубопроводів для їх технічного обслуговування, проведення ремонтних робіт згідно із схемами під`їздів, погодженими з власниками або користувачами земельних ділянок; копати шурфи на земельних ділянках, розташованих в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів, для перевірки якості ізоляції об`єктів магістрального трубопроводу і стану засобів їх електрохімічного захисту від корозії та проводити інші земляні роботи, необхідні для забезпечення нормальної експлуатації об`єктів магістрального трубопроводу, за умови повідомлення про це власників або користувачів земельних ділянок не менш як за три дні до початку робіт та приведення цих земельних ділянок у стан, придатний для подальшого використання за призначенням; здійснювати технологічну розчистку (облаштовувати просіку) від чагарників та деревостанів лінійної частини магістральних трубопроводів до 10 метрів від їх осі з кожного боку з метою запобігання негативній дії шкідливих факторів на магістральні трубопроводи та з метою захисту лісів без попереднього погодження з лісокористувачами та відповідними органами нагляду і контролю.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача про початок ремонтних робіт, узгодження з останнім схем під`їзду, відтак підстав вважати, що відповідачем дотримано вимог ст. 15 Закону України Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів немає.

В той же час, листом від 17.02.2015 за № 17 Начальник Рівненського ЛВ УМГ ОСОБА_2 повідомив голову Дюксинської сільської ради ОСОБА_3 ., що по завершенню ремонтних робіт землі Дюксинської сільської ради загальною довжиною 580 м і шириною до 10 м по ділянках яких проведено газопровід буде приведена у стан, придатний для подальшого використання.

Однак, після проведення ремонтних робіт відповідачем не приведено земельну ділянку позивача у стан, придатний для подальшого використання за призначенням.

Покликання в апеляційній скарзі на проведення відповідачем технічної та біологічної рекультивації, що стверджується довідкою про проведення рекультивації на ділянці трубопроводу МГ Турійськ-Рівне ДУ 700 мм, колегією суддів відхиляються, оскільки вказана довідка не відповідає визначеній формі № 1.6 Положення ВСН 012-88 (частина ІІ).

Будь-яких доказів того, що погіршення якості ґрунтового покриву земельних ділянок позивача відбулося ще до проведення ремонтних робіт відповідачем суду не надано і останнім таких не здобуто.

Таким чином, акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 07 грудня 2018 року є належним доказам заподіяння позивачу матеріальної шкоди внаслідок пошкодження родючого шару ґрунту його земельних ділянок у сумі 15031,15 грн., а також витрат по оплаті за проект відновлення якості ґрунтового покриву порушених ділянок.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 18258 грн, оскільки позивач переніс моральні переживання, нервовий стрес у зв`язку із проведенням відповідачем ремонтних робіт, такий розмір відповідає вимогам розумності і справедливості, виходячи із суті заявленого позову.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 76,77,78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - адвоката Гасай М.Б. залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 31 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2019 року.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Бондаренко Н.В.