РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/380/19

провадження у справі № 2/0285/421/19

18 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

сторони у справі: позивач ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

31.01.2019 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що стягуються за виконавчим листом № 2-170/11, виданим 01.02.2011 року Новоград-Волинським міськрайонним судом, в частині розміру аліментів та стягувати з ОСОБА_4 на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на дитину, але не менше встановленого законом мінімального розміру на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішеннм законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначила, що на утримання сина з відповідача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа за рішенням в розмірі 450 грн. щомісячно, що є занадто низьким розміром аліментів на даний час, оскільки син дорослішає та потребує значно більших коштів на своє утримання. Крім цього позивач вказує про погіршення її матеріального стану, оскільки має ще одного утриманця - неповнолітнього сина ОСОБА_6. Крім цього посилається на те, що значно зросли витрати на утримання дітей у зв'язку з ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Натомість у сина ОСОБА_6 погіршився стан здоров'я, було виявлено кілька хронічних хвороб, що потребує значних коштів на лікування. Аліментів, які сплачує батько не вистачає, а тому вона самостійно забезпечити дитині належне харчування, навчання, лікування та оздоровлення. Стан здоров"я відповідача та його матеріальне становище дозволяють йому надавати утримання на сина у більшому розмірі, зокрема у сумі 1500 грн. щомісячно, оскільки він неофіційно працює, від чого має достатній заробіток та дохід. Оскільки угоди про добровільне збільшення аліментів між ними не досягнуто, змушена звернутися до суду.

05.02.2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, які просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення аліментів в мінімальному розмірі в сумі 1015 грн. щомісячно.

Доповівши позовні вимоги, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1/а.с.6/.

Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2011 року у справі № 2-170/11 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття/а.с.9/.

Позивач, у зв'язку з одруженням, змінила прізвище з Холодецька на ОСОБА_2 /а.с.11/.

Також, на утриманні позивача перебуває ще одна неповнолітня дитина від іншого шлюбу, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.7/.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів. Крім того, розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік".

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, зокрема, є здоровим, працездатним, та не достатньо приймає участь в утриманні свого сина, на спростування чого останнім не було подано заперечень. Крім цього, відповідачем визнано аліменти в сумі 1015 грн..

Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачений ОСОБА_1 України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів.

Крім цього, задовольняючи позов частково в сумі 1200 грн., суд керується тим, що позивачем відповідно до вимог ст. ст. 12 ,81, 89 ЦПК України не доведено та не надано достатніх доказів того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти саме в розмірі 1500 грн. щомісячно.

А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача, та відповідача та, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів, задовольнивши позов частково та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у сумі 1200 грн. на дитину.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.01.2011 року у справі № 2-170/11 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог - відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 2-170/11 про стягнення аліментів, що перебуває на виконанні - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім ) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Сторони та інші учасники справи :

позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1 );

відповідач - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_2, місце проживання - АДРЕСА_2 ).

Дата складення та підписання повного судового рішення - 22.03.2019 року.

Головуюча : А.В.Михайловська