Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2345/18
Провадження № 2/480/365/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Кописєвої О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1.(далі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 34383,35грн., з яких:10113,72грн. - заборгованість за кредитом; 11222,18грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 10933,96грн.- заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);1613,49грн. - штраф (процентна складова), у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами 13.01.2014року кредитного договору № б/н, а також про стягнення судових витрат у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 13.01.2014року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16000грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, процентам за користування ним, комісії та штраф, що станом на 13.11.2018року складає 34383,35грн.

У судове засідання представник позивача, належним чином повідомленого про судове засідання, не з'явився, з поданого до суду одночасно з позовною заявою клопотання вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився,однак з наданої суду заяви вбачається,що позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

13.01.2014року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 16000грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до умов якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.1.2.3. Умов та правил надання банківських послуг до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Відповідач користувався встановленим лімітом, при цьому свої зобов'язання за кредитним договором в частині погашення основної заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов кредитного договору, відповідач належним чином не виконує.

Неналежним виконанням зобов'язань за договором № б/н від 13.01.2014року відповідач порушує умови договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.01.2014року станом на 13.11.2018року у відповідача існує заборгованість перед позивачем у розмірі 34383,35грн., з яких:10113,72грн. - заборгованість за кредитом;11222,18грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;10933,96грн.- заборгованість за пенею; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1613,49грн. - штраф (процентна складова), (а. с.7-8).

Разом з цим, за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору № б/н, укладеного між позивачем та відповідачем 13.01.2014року, а саме - пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи викладене вище та положення статті 549 ЦК України, згідно з якою штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6 - 2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6 - 1374цс17.

За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом, лише в частині стягнення основого боргу, що складає 32269,86грн. з яких: 10113,72грн. - тіло кредиту; 11222,18грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10933,96грн - заборгованість за пенею.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 827 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, ст. ст. 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця с.Гринява Верховинського району Івано-Франківської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; номер і серія паспорта НОМЕР_2) на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (; МФО 305299; рах. № 3111; місцезнаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за кредитним договором від 13.01.2014року у сумі 32269,86грн. з яких: 10113,72грн. - тіло кредиту; 11222,18грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10933,96грн. - заборгованість за пенею, а також 827грн. - судовий збір.

Фінансовому органу Управління Державної казначейської служби України у Миколаївському районі Миколаївської області повернути позивачу АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (; МФО 305299; рах. № 3111; місцезнаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) суму судового збору у розмірі 827 грн.00 коп., сплачену АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за платіжним дорученням № PROM9BVAXO від 29.11.2018року.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду

Суддя М. М. Войнарівський

21.03.2019