Єдиний унікальний номер: 378/1155/19
Провадження № 2/378/312/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із спільної власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з посиланням на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області помер ОСОБА_6 , спадщину після смерті якого прийняли спадкоємці за законом, діти померлого: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину земельної ділянки площею 2,720 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їх батьку ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року. У спадкоємців виникло право спільної часткової власності. ОСОБА_8 звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини. Слід зазначити, що у вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку зазначено кадастровий номер земельної ділянки помилковий, а саме: замість десятизначного коду зазначений дев`ятизначний. За заявами співвласників про виділення в натурі належних їм часток вищевказана земельна ділянка землевпорядними організаціями була розподілена на 4 земельні ділянки, відомості щодо яких були внесені до Державного земельного кадастру: земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112, площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказана ОСОБА_2 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0113 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (спадкоємці ОСОБА_9 спадкоємиці померлого ОСОБА_7 ); земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0114 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказаний ОСОБА_3 та земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0115 площею 0,6801 га власником (користувачем) якої вказана ОСОБА_1 Договір про поділ земельної ділянки співвласники не вкладали, а використовували свої частки згідно домовленості. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на виділену в натурі земельну ділянку не отримали і на їх усні звернення до державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112 та :02:001:0115, відповідно, їм було надане роз`яснення про необхідність подати підставу виникнення права власності на земельну ділянку і припинення права спільної часткової власності - договір про поділ земельної ділянки або рішення суду. ОСОБА_3 27 вересня 2011 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №203677 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0114 площею 0,6801 га розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00583. Підставою видачі державного акта на право власності вказане свідоцтво про право на спадщину за законом №2020 від 12 червня 2007 року НОМЕР_1. ОСОБА_7 не отримавши державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 31.05.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц за ОСОБА_9 визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_7 на ј частину даної земельної ділянки, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , виданого 12 червня 2007 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №2021 та згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯБ №145277 виданого 01 вересня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації Київської області №541 від 17 серпня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла, спадщину після смерті якої на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0113 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва оформили її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Як свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 червня 2007 року НОМЕР_1 реєстр №2020 на ім`я ОСОБА_7 так і рішення Ставищенського районного суду Київської області від 3105.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц на ім`я ОСОБА_9 , могли бути підставою для державної реєстрації права спільної часткової власності на земельну ділянку, оскільки договір про поділ земельної ділянки нотаріально не посвідчувався. В Державному земельному кадастрі наявна інформація про вищевказані земельні ділянки і про право власності та речові права на земельні ділянки. Водночас, інформація про право власності на земельні ділянки, що мають належати позивачам в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Рішення про поділ (виділ) земельної ділянки в натурі у встановленому порядку ні співвласниками ні судом не приймалося. Земельні ділянки кадастровий номер :02:001:0114 та кадастровий номер :02:001:0113 га є частиною земельної ділянки, що належала ОСОБА_6 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року, тобто є виділеними в натурі частками відповідачів. Таким чином, без реєстрації права спільної часткової власності та без подальшого укладення угоди про поділ земельних ділянок, відповідачі виділили належні їм частини земельних ділянок в натурі, чим порушили право власності інших співвласників, тобто позивачів. Укласти договір поділу земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_6 неможливо, оскільки як єдиний об`єкт земельна ділянка вже не існує (з неї виділено дві земельні ділянки, право власності на які зареєстровано в реєстрі речових прав), проте право спільної часткової власності позивачів, не припинене і два співвласники (позивачі) мають по 1/4 частині і їх право спільної часткової власності зареєстровано в реєстрі речових прав. Вони згодні з визначеними межами і спору щодо меж і площі земельних ділянок, які підлягають виділу між сторонами немає.

Позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку виділу в натурі по ј частці із спільної часткової власності, за кожною, право власності на земельні ділянки кадастровий номер :02:001:0115 та :02:001:0112, площею по 0,6801 га, кожна, які розташовані на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які їм належать на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 12 червня 2007 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Ставищенською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстром №2022 та № 2019, відповідно, та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 на ім`я ОСОБА_6 , зареєстрованого 1 вересня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2942, вартістю по 29534,73 гривні, кожна.

Позивачі в підготовче судове засідання не прибули, в позовній заяві зазначили, що просять справу розглядати у їх відсутність (а.с. 3-6) та направили заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутність (а.с. 65, 68).

Відповідачі в підготовче судове засідання не прибули, направили до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали (а.с. 64, 66, 67).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову відповідачами, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області помер ОСОБА_6 (а.с. 14).

Із копії спадкової справи (а.с. 11-23) встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли спадкоємці за законом, діти померлого: ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину земельної ділянки площею 2,720 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 від 1 вересня 2004 року.

За заявами співвласників про виділення в натурі належних їм часток вищевказана земельна ділянка землевпорядними організаціями була розподілена на 4 земельні ділянки, відомості щодо яких були внесені до Державного земельного кадастру: земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112, площею 0,6801 га; земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0113, площею 0,6801 га земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0114, площею 0,6801 га; земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0115, площею 0,6801 га (а.с. 24). Договір про поділ земельної ділянки у встановленому порядку співвласники не укладали, рішення про поділ (виділ) земельної ділянки в натурі судом не приймалося.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на виділену в натурі земельні ділянки кадастровий номер :02:001:0112 та :02:001:0115, відповідно, не отримали (а.с. 27-30, 37-40).

ОСОБА_3 27 вересня 2011 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №203677 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0114 площею 0,6801 га розташовану на території Станіславчицької сільської ради цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00583 (а.с. 36).

ОСОБА_7 не отримавши державного акта на право власності на земельну ділянку на своє ім`я ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 31.05.2016 року по справі ЄУН 378/447/16-ц за ОСОБА_9 визнане право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_7 на ј частину даної земельної ділянки, яка належала померлому згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , виданого 12 червня 2007 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №2021 та згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку на бланку серія ЯБ №145277 виданого 01 вересня 2004 року на підставі розпорядження Ставищенської райдержадміністрації Київської області №541 від 17 серпня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 померла, спадщину після смерті якої на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0113 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва оформили її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В Державному земельному кадастрі наявна інформація про вищевказані земельні ділянки і про право власності та речові права на земельні ділянки (а.с. 31-34).

Відповідно до п. „в" ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Положеннями ч. 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною третьої цієї статті передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

У відповідності до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно частини 1 статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно п. „а" ч. 1 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачі отримали 12 червня 2007 року в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, кожен на ј частину вищевказаної земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 , виділили в натурі свої частки, яким присвоєно кадастрові номера та внесено відомості до Державного земельного кадастру, проте правовстановлюючого документу на них не отримали, тому за ними слід визнати право власності: за ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0115, за ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112 в порядку виділу в натурі по ј частки із спільної часткової власності, і оскільки відповідачами позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати беруть на себе (а.с. 3-6), відповідачі до пред`явлення позову про виділ в натурі частки із спільної власності не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 79, 79-1, 88, 125, 152 Земельного Кодексу, ст. ст. 373, 1218, 1220, 1225 ч 1, 1268, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1297 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 137, 138, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку виділу в натурі ј частки із спільної часткової власності, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0115 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12.06.2007 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Ставищенською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстром №2022 та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 на ім`я ОСОБА_6 зареєстрованого 01.09.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку виділу в натурі ј частки із спільної часткової власності, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0112 площею 0,6801 га, розташовану на території Станіславчицької сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 12.06.2007 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 Ставищенською районною державною нотаріальною конторою Київської області за реєстром №2019 та державного акта на право власності на земельну ділянку ЯБ №145277 на ім`я ОСОБА_6 зареєстрованого 01.09.2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2942.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход