Провадження № 2/344/779/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді: Шамотайла О.В.

секретаря- Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківьк справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТрансКомСервісплюс» про стягнення авансового внеску,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд із вказаним позовом до відповідача.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.07.2007 року вона з відповідачем по справі уклала Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №Д-600. За вказаним договором, відповідно до п.п. 1.1. сторони зобовязуються в майбутньому, не пізніше 31.12.2008 року, укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири). Договором від 30.12.2008 року про внесення змін до Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01, посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №509 було змінено строк укладення основного договору до 31.12.2009 року. За Попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01 позивачем через касу відповідача проведено як попередню сплату у розмірі 40773,70 грн., що становить повну вартість нерухомого майна. 15.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір, однак цього не було зроблено, а основний договір між сторонами так і не було укладено.

З посиланням на норми ст. ст. 16, 546, 570, 635 ЦК України сторона просить задовольнити позов і стягнути з відповідача в її користь 40773,70 грн., які вважає авансовим внеском, в звязку з невиконанням відповідачем умов Попереднього договору.

В судове засідання позивач не з'явився, однак представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзиву щодо вимог позову суду не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносни.

03.07.2007 року між ОСОБА_1 (покупець) з одного боку та ТОВ «ТрансКомСервісплюс» в особі директора ОСОБА_4 з іншого боку було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №Д-600 (а.с. 6-7).

За вказаним договором, відповідно до змісту п.п.1.1. сторони зобовязуються в майбутньому, не пізніше 31.12.2008 року, укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири).

Надалі, 30.12.2008 року між ОСОБА_1 (покупець) з одного боку та ТОВ «ТрансКомСервісплюс» в особі директора ОСОБА_4 з іншого боку було заключено Договір про внесення змін до Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №509 (а.с.8) та змінено строк укладення основного договору до 31.12.2009 року.

На виконання Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01, згідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №24 від 16.04.2007 року ОСОБА_1 внесла через касу ТОВ «ТрансКомСервісплюс» грошові кошти в сумі 29077,90 коп., а згідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №66 від 22.06.2007 року в сумі 7000,00 грн. та згідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №68 від 30.06.2007 року в сумі 4695,80 грн., як попередню оплату за квартиру (а.с.9).

Заявою без номеру та дати (а.с.10) позивач звернулася до відповідача з вимогою укласти основний договір, проте, відповідно до корінця поштового відправлення зазначена вимога повернулася позивачу у звязку не знаходженням відповідача за місцем реєстрації.

Статтею 635 ЦК України передбачено, що ч. 1. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За ч.2 цієї ж статті визначено, що сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. У ч.3. ст. 635 ЦК України вказано, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За приписами ч. 4 ст. 635 ЦК України передбачено, що договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

При цьому із змісту Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01 та Договору про внесення змін до Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01 вбачається, що сторонами погоджено строк (термін) укладення основного договору, а саме у п.п.1.1 Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01 від 03.07.2007 року такий строк (термін) визначено не пізніше ніж 31.12.2008 року, а у Договорі про внесення змін до Попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна №10-10/01 зазначено, що слід «викласти п.1.1 Попереднього договору в наступній редакції: 1.1 Сторони зобовязуються в майбутньому, але у всякому разі не пізніше ніж 31.12.2009 року, укласти і належним чином оформити Договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири) (надалі Основний договір Купівлі-продажу)».

При цьому, як вбачається з позовної заяви та матеріалів даної судової справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою про укладення Основного договору лише у листопаді 2017 року, тобто приблизно через 10 років з моменту укладення Попереднього договору та змін до нього.

В той же час за приписами ч.3. ст. 635 ЦК України, на яку покликається і позивач визначено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Наведене свідчить, що у випадку, якщо протягом встановленого попереднім договором строку (у термін) основний договір не укладений, і спір не переданий на вирішення його судом, або жодна сторона не направила іншій стороні пропозицію щодо його укладення, зобовязання, встановлені попереднім договором, припиняються.

Оскільки позивач не звернувся до відповідача із вимогою про укладення основного договору у строки (у термін) встановлені попереднім договором і змінами до нього (тобто не пізніше, як до 31.12.2009 року), не звернувся у ці є строки до суду, і основний договір не був укладений, то зобовязання, які були встановлені попереднім договором, є припиненими.

Зважаючи на вищенаведене позов не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат підлягає проведенню за вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, 638 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267,273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шамотайло